Болдирєв Юрій Олександрович
Юрій Болдирєв | |
---|---|
![]() | |
Народився | 16 лютого 1951 (73 роки) Сталіно, Українська РСР, СРСР |
Діяльність | політик |
Alma mater | Донецький державний університет |
Членство | Верховна Рада України VII скликання і Верховна Рада України VI скликання |
Посада | народний депутат України[1], народний депутат України[2] і народний депутат України[3] |
Партія | Партія регіонів |
Нагороди | |
Юрій Олександрович Болдирєв (нар. 16 лютого 1951) — український проросійський політик, народний депутат СРСР, народний депутат України II, V і VI скликань; заступник голови Комітету з питань культури і духовності (з 07.2004), член фракції Партії регіонів (з 05.2006).
Народився 16 лютого 1951 року в місті Сталіно (Донецьк) у сім'ї військовослужбовця; росіянин; одружений; має дочку.
Освіта: Донецький державний університет, фізичний факультет (1976), викладач фізики.
Народний депутат СРСР (1989—1991), член Міжрегіональної депутатської групи. 10.1992-97 — член Президії ГКУ; секретар ПРВУ (з 10.1997), член президії Політради ПРВУ; член політвиконкому ПРВУ (03.1999-2000). Заступник голови громадського об'єднання «Путь православних».
Народний депутат України 2-го скликання з 04.1994 (2-й тур) до 04.1998, Кіровський-Шахтарський виборчий округ № 112, Донецька область, висунутий трьома колегами Головного підкомітету з питань аналізу і законодавчого регулювання регіональних бюджетів Комітету з питань бюджету. Член (уповноваж.) МДҐ. По закінченню СШ працював слюсарем, Донецький енергозавод. 1976-78 — служба в армії. З 1978 — інженер наладного управління З 1983 — стовбурний клітьового стовбура, підземний електрослюсар, шахта імені Горького. 1989 — очолив страйком шахти, співголова Регіонального союзу страйкомів Донбасу. Як депутат Донецької облради був одним з ініціаторів роботи з регіонального самоврядування, з проведення місцевого референдуму про 2 державні мови — української і російської, з відновлення трансляції програми «Маяк» і телепрограми «Останкино». З 03.1993 — заступник голови Донецького міськвиконкому (робота з суспільними, молодіжними, профспілковими, політичними організаціями, засобами масової інформації, закладами культури і спорту).
03.1998 — кандидат в народні депутати України від ПРВУ, № 8 в списку. На час виборів: народний депутат України, член ПРВУ.
Народний депутат України 5-го скликання з травня 2006 по листопад 2007 від Партії регіонів, № 162 в списку. На час виборів: пенсіонер, безпартійний.[4]
Народний депутат України 6-го скликання з березня 2010 по грудень 2012 від Партії регіонів, № 181 в списку[5].
- Орден «За заслуги» III ст. (16 лютого 2011) — за значний особистий внесок у державне будівництво, багаторічну плідну законотворчу та громадсько-політичну діяльність[6].
- Медаль Пушкіна (Російська Федерація, 9 лютого 2013) — за великий внесок у збереження та популяризацію російської мови та культури за кордоном[7].
На особистому сайті Болдирєв розмістив написаний у 2009 році російською мовою вірш Галичина — наріст на тілі України[недоступне посилання з червня 2019]:
Галичина - наріст на тілі України.
На дерева стовбурі, як чага або хост.
Поки він соки п'є - лише гриб він, якщо ж нині
Його відрізати - він ліки. У зростання
Піде любов її до нас, наша до неї.
Благослови, Господь, розлучення мерщій!Оригінальний текст (рос.)Галиция - нарост на теле Украины. На дерева стволе, как чага или хост. Пока он соки пьёт - лишь гриб он, если ж ныне Его отрезать - он лекарство. В рост Пойдёт любовь её к нам, наша к ней. Благослови, Господь, расстаться поскорей!
У червні 2010 р. в Лівадії під час фестивалю «Великое русское слово» Юрій Болдирєв заявив, що маючи у своєму складі Галичину, Україна буде перебувати в перманентній політичній кризі, і ніколи не відбудеться як повноцінна держава[8][9].
Від'єднавши Ліфляндію, Росія змогла знайти стабільність, подолати наслідки пакту Молотова — Ріббентропа. До тих пір, поки ті території, які були захоплені кривавим диктатором Сталіним у європейців будуть залишатися в складі нашої країни, я думаю, ця бовтанка буде продовжуватися. Тому є різні можливості для стабілізації ситуації в нашій країні Оригінальний текст (рос.)Отсоединив Лифляндию, Россия смогла обрести стабильность, преодолеть последствия пакта Молотова- Риббентропа. До тех пор, пока те территории, которые были захвачены кровавым диктатором Сталиным у европейцев будут оставаться в составе нашей страны, я думаю, эта болтанка будет продолжаться. Поэтому есть разные возможности для стабилизации ситуации в нашей стране.
У 2006 році Болдирєв на Світовому конгресі співвітчизників у Санкт-Петербурзі для вирішення проблеми знелюднення російського Сибіру і масової міграції китайців запропонував переселяти туди громадян України з Волині та Житомирщини[10]. Він також часто робить антиукраїнські заяви[10][11].
Болдирєв один з ініціаторів введення російської мови як другої державної[9]. Ратував за трансляцію в Україні державних російських телеканалів і радіостанцій[9]. Болдирєв в негативному контексті згадував українського гетьмана Івану Мазепу, підтримував ідею російського патріарха Кирила перейменувати у Києві вулицю Мазепи на Спаську[9].
Болдирєв був одним з ініціаторів введення в Верховній Раді обов'язкового ритуалу: перед кожним пленарним засіданням у сесійній залі усім депутатським хором співати духовний гімн «Боже великий, єдиний, нам Україну храни…», на його думку виконання цього твору підвищуватиме моральні якості членів парламенту, ефективність їхньої законодавчої праці[9]. В'ячеслав Коваль, секретар парламентського Комітету з питань регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України характеризував цю ініціативу як цинічну і таку що вийшла від українофобів[9].
Юрій Винничук вважає, що Болдирєв віддавна себе асоціює лише з Росією, хизується своїм російським патріотизмом і дотримується поглядів Путіна, якого славить і возносить[12].
Болдирєв заявляв, що в Україні буде побудовано монархію. На запитання про претендента на український «престол», депутат відповів, що «імператор явиться, а не з'явиться … Це велика таємниця … Сьогодні такої людини ще немає» — сказав Болдирєв під час телемарафону, присвяченого виборам-2010[13].
За твердженням журналіста Ігоря Лосєва, Болдирєв доводив, що жодної України «не було, немає й не буде», цитуючи тексти Пилипа Орлика, де сподвижник Івана Мазепи часто вживає стосовно України поняття «Русь» і «козача нація»[14]. Ігор Лосєв вважає, що «докази» Болдирєва можуть справити враження лише на людей, страшенно далеких від історії питання, особливо спекуляції на етнонімах «Русь» і «руський»[14].
В 2011 році під час виступу на посольських вечорах посла Російської Федерації в Україні виступив з антиконституційною заявою про бажане для нього розділення України «… Цю країну можна утримати, тільки маючи НКВД, МГБ, КДБ і КПРС. … Я за те, щоб вона позбулася від Галичини. Якщо прибрати Галичину з моєї країни і залишити справжню Україну з Донбасом і Кримом, це і буде першая Росія. А там буде Російська Федерація»". Свій виступ Юрій Болдирєв закінчив словами про те, що «Галичина — наріст на тілі України»[15].
5 червня 2012 голосував за проект Закону України «Про засади державної мовної політики», в якому затверджується посилення статусу російської мови[16].
2 березня 2012 року в ефірі «Великої політики» заявив, що вважає Путіна царем. «Путін — це Штірліц, і Путін — це цар, і цим визначається любов до нього певної частини російського суспільства і цим визначається його легітимність»[17].
- ↑ http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radac_gs09/d_index_arh?skl=2
- ↑ http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radac_gs09/d_index_arh?skl=5
- ↑ http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radac_gs09/d_index_arh?skl=6
- ↑ Офіційний портал Верховної Ради України. itd.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 26 листопада 2020. Процитовано 6 березня 2021.
- ↑ Офіційний портал Верховної Ради України. itd.rada.gov.ua. Архів оригіналу за 20 січня 2021. Процитовано 6 березня 2021.
- ↑ Указ Президента України № 219/2011 від 16 лютого 2011 року «Про нагородження Ю.Болдирєва орденом „За заслуги“». Архів оригіналу за 19 лютого 2011. Процитовано 16 лютого 2011.
- ↑ Указ Президента Российской Федерации от 09.02.2013 № 101 «О награждении государственными наградами Российской Федерации иностранных граждан» [Архівовано 07.08.2014, у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Депутат ПР предложил отделить Галичину от Украины. Архів оригіналу за 15 серпня 2010. Процитовано 11 лютого 2011.
- ↑ а б в г д е «Регіонали» закликають до моральності
- ↑ а б [Високоморальні регіонали хочуть співати молитву в Верховній Раді]
- ↑ «Регіонали» вирішили відправити українців у Сибір. Архів оригіналу за 30 вересня 2014. Процитовано 4 березня 2011.
- ↑ Проститутка ты моя, проституточка!. Архів оригіналу за 4 жовтня 2010. Процитовано 13 лютого 2011.
- ↑ Депутат-регіонал Юрій Болдирєв переконаний, що повернення до монархії неминуче. Але імператора на престол немає — Янукович поки не підходить. Архів оригіналу за 4 листопада 2010. Процитовано 4 березня 2011.
- ↑ а б Майже за академіком Павловим[недоступне посилання з червня 2019]
- ↑ «РЕГІОНАЛ» ПРОПОНУЄ ПОЗБУТИСЯ ГАЛИЧИНИ. Архів оригіналу за 12 березня 2014. Процитовано 6 лютого 2014.
- ↑ Поіменне голосування про проект Закону про засади державної мовної політики (№ 9073) — за основу. Архів оригіналу за 18 липня 2012. Процитовано 18 червня 2012.
- ↑ Регіонал: Медведєв мені не президент, Путін — це цар. Архів оригіналу за 22 лютого 2014. Процитовано 6 лютого 2014.
- Довідник «Хто є хто в Україні», видавництво «К. І.С»
- Юрій Винничук Проститутка ты моя, проституточка! [Архівовано 4 жовтня 2010 у Wayback Machine.]
- Регіонал Болдирєв не пише вірші про повій, а пише про Сталіна та КДБ [Архівовано 13 лютого 2011 у Wayback Machine.]
- Вірші про Тимошенко і «Свободу» — лебедина пісня регіонала Болдирєва. «Український тиждень»
- Народились 16 лютого
- Народились 1951
- Уродженці Донецька
- Кавалери ордена «За заслуги» III ступеня
- Депутати Верховної Ради СРСР
- Народні депутати України 2-го скликання
- Народні депутати України 5-го скликання
- Народні депутати України 6-го скликання
- Нагороджені медаллю Пушкіна
- Росіяни України
- Відмічені в українофобії