Вижній Березів
село Вижній Березів | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Івано-Франківська область |
Район | Косівський район |
Громада | Яблунівська селищна громада |
Основні дані | |
Засноване | 1658 |
Населення | 1626 |
Площа | 19,269 км² |
Густота населення | 84,38 осіб/км² |
Поштовий індекс | 78613 |
Телефонний код | +380 03478 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°24′25″ пн. ш. 24°46′51″ сх. д. / 48.40694° пн. ш. 24.78083° сх. д.Координати: 48°24′25″ пн. ш. 24°46′51″ сх. д. / 48.40694° пн. ш. 24.78083° сх. д. |
Водойми | Лунга |
Місцева влада | |
Адреса ради | 78621, Івано-Франківська обл., Косівський р-н, смт. Яблунів, вул.Франка, 57 |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Ви́жній Бере́зів — село в Україні, в Яблунівській селищній громаді Косівського району Івано-Франківської області. Населення становить 1626 осіб.
Висота над рівнем моря близько 400 метрів. Відстань від Косова — 30 км. Межує з селами Текуча, Середній Березів, Баня-Березів Косівського району та селом Микуличин Надвірнянського району. Річки Лунґа та Варатик. Річка Лунґа поділяє село на дві частини: Лаз і Заріка.
7 червня 1946 року указом Президії Верховної Ради УРСР село Вижній Березів Яблунівського району перейменовано на село Верхній Березів і Вижньоберезівську сільську раду — на Верхньоберезівська.[1] 11 червня 1993 р. селу повернуто історичну назву[2].
Вперше згадується під 1412 роком, хоча поселення існувало ще в X—XIII століттях.
У податковому реєстрі 1515 року документується піп (отже, уже тоді була церква), млин і 3 лани (близько 75 га) оброблюваної землі[3].
Село у 1900 році відвідав митрополит Андрей Шептицький. У 1929—1930 роках у селі відпочивала родина Антіна Крушельницького, відомого письменника і громадського діяча, що зазнав незаконних репресій сталіністів. Антін Крушельницький та майже вся його родина загинули на Соловках.
У 1940–50-х роках жителі села брали активну участь у русі опору більшовицькому режимові. Вояками УПА були 50 осіб, 61 селянин був депортований, 36 — засуджені. Під час німецької окупації 40 осіб вивезено на примусові роботи до Німеччини.
У селі діє релігійна громада української греко-католицької церкви. Побудована в 1991 році цегляна церква Вознесіння Христового освячена в 1992 році.
Храмові свята: Вознесіння Господнє та Воздвиження Чесного Хреста (27 вересня).
- Обеліск воїнам, полеглим у боях з німецькими окупантами;
- Символічна могила на честь січових стрільців, насипана й освячена в 1992 році;
- Церква Вознесіння Христового, освячена в 1992 році.
- Григорій Голинський — український військовий діяч, командир Гуцульського куреня УГА;
- Негрич Дмитро — 1-й командир «Березівської» сотні УПА;
- Мирослав Симчич — сотенний УПА;
- Петро Васкул — український політичний, військовий та освітній діяч, четар УСС, сотник УГА, член Проводу ОУН;
- Микола Урбанович — архієпископ в Канаді.
- Яцко Мирослав Мирославович (1975—2023) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- ↑ «Прикарпатська правда», 13 липня 1946
- ↑ Постанова ПРЕЗИДІЇ ВЕРХОВНОЇ РАДИ УКРАЇНИ від 11.06.1993 «Про відновлення колишніх найменувань окремим населеним пунктам Івано-Франківської області». Архів оригіналу за 16 квітня 2018. Процитовано 16 квітня 2018.
- ↑ Zródla dziejowe. Tom XVIII. Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym. Cz. I. Ziemie ruskie. Ruś Czerwona. s. 173 — Warszawa: Sklad główny u Gerberta I Wolfa, 1902. — 252 s.
- Офіційний сайт села Вижній Березів Косівського району(укр.)
- Довідник села Вижній Березів [Архівовано 16 липня 2020 у Wayback Machine.](укр.)
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |