Вектор намагніченості
Електродинаміка суцільних середовищ |
---|
Феноменологічні величини |
Речовини |
Ве́ктор намагні́ченості або намагні́ченість — характеристика відгуку середовища на прикладене до нього магнітне поле, магнітний момент одиниці об'єму речовини.
Позначається зазвичай літерами або .
- ,
де — магнітна індукція, — напруженість магнітного поля[1].
Намагніченість зумовлена або мікроскопічними струмами, які виникають в речовині у зовнішньому магнітному полі, або спінами.
В певних речовинах, які називаються феромагнетиками намагніченість може існувати без зовнішнього магнітного поля. Такі речовини утворюють постійні магніти.
Наведена в середовищі намагніченість пропорційна напруженості магнітного поля
- ,
де величина χ — магнітна сприйнятливість.
- ↑ Формули на цій сторінці записані в системі СГС (СГСГ). Для перетворення в Міжнародну систему величин (ISQ) дивись Правила переводу формул із системи СГС в систему ISQ.