Гай-Головко Олесь Несторович
Олесь Гай-Головко | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | Олекса Несторович Головко |
Народився | 12 серпня 1910 Писарівка, Крутянська волость, Балтський повіт, Подільська губернія, Російська імперія |
Помер | 17 серпня 2006 (96 років) Суррей, Канада |
Громадянство | ![]() ![]() ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | письменник |
Відомий завдяки | письменник, поет, літературознавець |
Alma mater | Ленінградський університет |
Посада | Міністр інформації й пропаганди УДП |
Термін | 5 липня 1941 — 12 липня 1941 |
Батько | Нестор Никифорович Головко |
Оле́сь Гай-Головко́ (справжнє ім'я та прізвище: Олекса Несторович Головко; нар. 12 серпня 1910, Писарівка, Крутянська волость, Подільська губернія — пом. 17 серпня 2006, Суррей, Канада) — український письменник, поет, літературознавець. Міністр інформації й пропаганди Українського Державного Правління (1941). Член Мистецького українського руху (МУР), Об'єднання українських письменників «Слово».
Життєпис
Народився як четвертий із семеро дітей у сім'ї сільського псаломщика: його батько — Нестор Никифорович Головко, закінчив духовну школу в Кам'янці-Подільському і одруживсь у 1904 з Теклею Миколаївною Машкевич.
Олекса закінчив семирічну школу (1924), опісля — агрономічну школу в Красносільці (1928) та літературний факультет Ленінградського університету (1931). Згодом стає членом Ленінградської Асоціації Пролетарських Письменників та Всеукраїнської спілки пролетарських письменників (ВУСПП).
Працював редактором у Харківському радіокомітеті (1932—1933), виконував обов'язки відповідального секретаря журналу «Червоний шлях» (1933—1934).
Літературний дебют О. Гай-Головка відбувся у 1931, коли у Дніпропетровському літературному журналі «Зоря» було надруковано його поезію «Балада про Федька». Навесні 1934 видав першу збірку поезій «Штурмові балади».
1935 переїхав до Києва, став членом Спілки Письменників України, працював у київських часописах і видавництвах.
Під впливом А. Любченка і П. Панча О. Гай-Головко пробує себе у прозі. Видав збірки оповідань «Світання» (1936), «Десять новел» (1937).
З 1936 працював на посаді редактора сценарного відділу Київської кіностудії імені Олександра Довженка.
У 1940 переїхав до Львова, був редактором літературно-мистецького відділу радіокомітету (1940—1941). З 1941 — один із членів Українського Державного Правління.
Наприкінці Другої світової війни О.Гай-Головко перебував у Австрії, потім у таборах для переміщених осіб у Німеччині: працював редактором літературно-мистецького відділу журналу «Пу-Гу» (Західна Німеччина, 1946—1947). У 1948 — виїхав до Британії.
У 1949 прибув до Канади, поселився у Вінніпезі, де був співредактором «Українського голосу» (1950—1952). У 1956, маючи фах агронома, отримав посаду на дослідній станції Канадського департаменту агрокультури, де й займався науково-дослідницькою діяльністю (1956—1975) до виходу на пенсію. Між 1959 і 1961 роками створив понад сорок статей про українських письменників в Канаді. У 1987 переїхав до Суррей, передмістя Ванкуверу в Британській Колумбії.
Після проголошення незалежності України відвідав рідні землі. Йому зразково влаштовано творчий вечір київською організацією Спілкою письменників України в Києві у Будинку вчителя (колишній будинок Центральної Ради), про що заздалегідь були розклеєні на київських вулицях оголошення. З тієї нагоди його було поновлено у Спілці письменників України.
Помер письменник 17 серпня 2006 року. Похований в місті Суррей, Канада.
Творчість
Автор збірок поетичних творів «Штурмові балади» (Харків, 1934), «Сурмач» (Львів, 1942), трьох томів поетичних творів; збірок прозових творів «Світання» (Київ, 1936), «Десять новель» (Київ, 1937), «Одчайдушні» (Вінніпег,1959); мемуарних повістей «Поєдинок з дияволом» (Вінніпег, 1950), «Смертельною дорогою» (Вінніпег, 1979; Тернопіль, 2001), «Їм дзвони не дзвонили» (Вінніпег, 1987); поем «Сон» (Вінніпег, 984), «Коханіяда» (Авґсбурґ, 1947), «Скоропадський і Майдан св. Софії» (Тернопіль, 1999); літературно-критичних нарисів «Українські письменники в Канаді» (Вінніпег, 1980, 1997).
Видання
- Гай-Головко О. Сурмач: Поезії. Краків : Українське Видавництво, 1942. 87 с.
- Гай-Головко О. Коханіяда: Поема. Авґсбурґ, 1947. 61 с.
- Гай-Головко О. Поєдинок з дияволом. У 2-х тт. Вінніпег : Видавець Іван Тиктор, 1950. Т. 1. — 143 с.; Т. 2 — 160 с. (Клюб Приятелів Української Книжки)
- Гай-Головко О. Одчайдушні: Оповідання. Вінніпег : Муза, 1959. 196 с.
- Гай-Головко О. Поетичні твори в трьох томах. Т. 1 (1933—1947). Торонто : Нові Дні, 1970. 137 с.
- Гай-Головко О. Поетичні твори в трьох томах. Т. 2 (1948—1977). Торонто : Нові Дні, 1978. 219 с.
- Гай-Головко О. Смертельною дорогою. Спогади в 2-х тт. Вінніпег : Тризуб. Т. 1, 1979. — 205 с.; Т. 2, 1983. — 284 с.
- Гай-Головко О. Сон: Поема. Вінніпег : Накладом автора, 1984. 43 с.
- Гай-Головко О. Їм дзвони не дзвонили: Повість. Вінніпег : Видавнича Спілка Тризуб, 1987. 215 с.
- Гай-Головко О. Скоропадський: Трагедія. Тернопіль: Тайп, 1999. 65 с.
- Гай-Головко О. Вірші // Хрестоматія української літератури в Канаді. Едмонтон, 2000. С. 98-103.
- Гай-Головко О. Воля без волі: Роман. Тернопіль : Тайп, 2004. 150 с.
Література
- Гай-Головко Олекса // Енциклопедія Українознавства: Словникова частина / Голов. ред. В. Кубійович. Репринт. відтворення. — К., 1993. — Т. 1. — С. 336.
- Безпечник І. Олекса Гай-Головко і його смертельна дорога // Нові дні. — 1984. — № 5. — С. 13-15.
- Гуралечко М. До 80-ліття Олекси Гай-Головка // Нові дні. — 1990. — № 7-8. — С. 3.
- Сварог В. На висхідній дорозі // Нові дні. — 1971. — № 254. — С. 3-6.
- Славутич Яр. Українська поезія в Канаді // Українська література в Канаді. Вибрані дослідження, статті й рецензії. — Едмонтон: Славута, 1992. — С.97-98.
- Сорока П. Літературно-творчий портрет Олекси Гай-Головка. — Тернопіль, 1996. — 144 с.
- Oleksa Hai-Holovko // Ukraine a concide encyclopedia. 988—1988 / Edited by Halyna Petrenko [ S. l. : s. n.]. — P. 161.
- Українська діаспора: літературні постаті, твори, біобібліографічні відомості / Упорядк. В. А. Просалової. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2012. — 516 с.
Інтернет-ресурси
- Олекса Гай-Головко
- Вісті з кодимського району див.: «Славетний земляк»[недоступне посилання з липня 2019]
- Світове українство прощається з останнім учасником уряду Ярослава Стецька
- Поет, письменник та літературознавець Олекса Гай-Головко і Ладижин
![]() |
Це незавершена стаття про літератора. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |