Вулиця Незалежності України (Рига)
Вулиця Незалежності України Латвія | |
---|---|
латис. Ukrainas neatkarības iela | |
![]() | |
Населений пункт | ![]() |
Місцевість | Centrsd |
Назва на честь | Незалежність України[d] |
Загальні відомості | |
Координати | 56°57′25″ пн. ш. 24°06′30″ сх. д. / 56.95695100002777167° пн. ш. 24.10849600002777748° сх. д.Координати: 56°57′25″ пн. ш. 24°06′30″ сх. д. / 56.95695100002777167° пн. ш. 24.10849600002777748° сх. д. |
Поштові індекси | LV-1010 |
Транспорт | |
Рух | двосторонній |
Покриття | асфальт, бруківка |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | ↑1554509 ·R (Рига) |
Мапа | |
![]() |
Вулиця Незале́жності Украї́ни (латис. Ukrainas neatkarības iela) — невелика вулиця в Ризі, розташована в Центральному районі Риги / «тихому центрі» (в «посольському районі», де розташована більшість зарубіжних представництв). Проходить від парку Кронвалда до вулиці Миколи Реріха. Була виділена зі складу вулиці вулиці Антоніяс у березні 2022 року як невійськовий протест проти вторгнення Росії в Україну[1].
Цей район Риги включено до списку Світової спадщини ЮНЕСКО[2].
Раніше була частиною вулиці Антоніяс, а в березні 2022 року влада Риги утворила нову вулицю як акт «підтримки героїчної боротьби українського народу проти військових дій, розв'язаних Російською Федерацією на території України»[1].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Russian_Embassy%2C_Riga_111352.jpg/220px-Russian_Embassy%2C_Riga_111352.jpg)
- Будинок № 1 — Побудований у 1875 році за проектом Генріха Шеля. З 1945 тут розташовувався Центральний Комітет комсомолу Латвії, в 1950-і роки — Державне спеціальне конструкторське бюро сільськогосподарського машинобудування «ГСКБ», в 1957 році, що переїхало за місто (Рамава). З 1957 року тут розташований Музей історії медицини імені Паула Страдиня — один із найбільших музеїв медицини у світі. В експозиції представлено розвиток медицини та фармацевтики з найдавніших часів. Окремий розділ присвячений історії медицини Латвії [3] [4]. Наприкінці травня в Музеї медицини відбуваються щорічні заходи, присвячені Дню вулиці Миколи Реріха[3].
- Будинок № 2 — Посольство Росії в Латвії. Відразу після Другої світової війни тут перебувало Міністерство культури Латвійської РСР, дирекція Державної філармонії та інші значущі громадські організації[4]. З 1960 року там працював Республіканський Дім народної творчості імені Еміля Мелнгайліса та науково-методичний центр. У ті роки тут розміщувалося і Міністерство закордонних справ Латвійської РСР.
- ↑ а б Antonijas ielas posmu pārdēvē par Ukrainas neatkarības ielu | Rīgas valstspilsētas pašvaldība. www.riga.lv (латис.). Архів оригіналу за 31 березня 2022. Процитовано 14 березня 2022.
- ↑ UNESCO World Heritage Centre. Historic Centre of Riga (англ.). UNESCO World Heritage Centre. Архів оригіналу за 19 травня 2021. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Рига. День улицы Николая Рериха. www.museum.ru. Архів оригіналу за 5 січня 2019. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Посольство Российской Федерации в Латвийской Республике. www.latvia.mid.ru. Архів оригіналу за 5 січня 2019. Процитовано 4 січня 2019.