Кухарчук Дмитро Васильович
Особа або особи, які активно редагують цю статтю, за всіма ознаками мають безпосередній стосунок до її предмета. |
Кухарчук Дмитро Васильович | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
командир батальйону | |
Загальна інформація | |
Народження | 4 червня 1990 (34 роки) Вінниця |
Національність | українець |
Alma Mater | Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького |
Псевдо | Сліп |
Військова служба | |
Роки служби | 2014 — дотепер |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | |
Нагороди та відзнаки | |
Кухарчук Дмитро Васильович — український політик, громадський діяч, учасник війни на сході України, член Вищої ради політичної партії Національний корпус[1], затримувався у т. зв. справі черкаських ветеранів, командир 2-го штурмового батальйону 3 ОШБр[2].
Народився 4 червня 1990 року у Вінниці. Закінчив Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького, здобув ступінь бакалавра філософії. Згодом працював журналістом-фрілансером[3]. На межі 2000-х і 2010-х активно брав участь у діяльності руху Ультрас в Черкасах.
Активний учасник Революції Гідності, брав участь у штурмі Черкаської облдержадміністрації та протистоянні на вулиці Грушевського в Києві[4].
Навесні 2014 року став добровольцем батальйону «Азов». Брав участь у бойових діях на сході України, зокрема у визволенні Мар'їнки, Іловайській та Широкинській операціях.
У 2023 не зважаючи на участь в бойових діях отримав диплом магістра філософії в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького.
З 2016 року є членом Вищої Ради політичної партії Національний корпус, очолює Черкаський обласний осередок партії[5]. Працював помічником на громадських засадах народного депутата Верховної Ради 8 скликання Андрія Білецького[6].
У січні 2018 року був організатором блокування трибуни на сесії Черкаської міськради, яка 4 рази поспіль не могла ухвалити бюджет. В результаті блокування відбувся значний медійний резонанс і бюджет був ухвалений[7][8]
У 2019 році балотувався до Верховної Ради 9 скликання як самовисуванець та член партії «Національний корпус» по 194 округу[9][10].
У березні 2019 року брав участь в акціях «Національного корпусу» проти президента Порошенка (відома також як «кампанія проти свинарчуків»). Був організатором і безпосереднім учасником блокування президентського кортежу в Черкасах. В ході акції Кухарчук був затриманий.[11][12].
У листопаді 2019 року зробив скандальну заяву про здачу інтересів держави «Соросу та Ротшильдам».[13]
25 вересня 2020 року був зареєстрований ТВК як кандидат на посаду Черкаського міського голови від партії «Національний корпус»[14]. Під час виборчих перегонів використовував гасло «Той, хто вигнав Пороха!» і в результаті виборів посів третє місце[15].
14 серпня 2021 року брав участь в акції протесту Національного корпусу на вулиці Банковій, під час якої відбувалися сутички з поліцією. Проти найактивніших учасників тих подій (серед яких був і Дмитро Кухарчук) було порушено кримінальну справу (так звана «справа черкаських ветеранів»).
30 серпня 2021 року Печерський районний суд міста Києва ухвалив тримання під вартою (без застави) в якості запобіжного заходу для Дмитра Кухарчука та Олега Довбиша (також ветерана полку «Азов», лідера черкаського руху Ультрас)[16][17]
Незадовго до цього під Печерським відділком поліції Дмитро Кухарчук публічно перерізав собі вени на руці на знак протесту через «переслідування ветеранів».[18][19].
Національний корпус називає затримання «черкаських ветеранів» політичними репресіями проти своєї політичної сили[20].
У вересні 2021 року, перебуваючи в слідчому ізоляторі, став кандидатом в народні депутати по 197 округу в Черкаській області[21].
Навесні 2014 року став добровольцем батальйону «Азов». Брав участь у бойових діях на сході України, зокрема у визволенні Мар'їнки, Іловайській та Широкинській операціях.
На початку повномасштабного вторгнення стояв на обороні Київщини, став командиром батальйону у підрозділі ССО «Азов» Київ. Успішно провів обороні дії разом з 72ю бригадаю, та виконав задачу по утриманню смуги.Згодом взяв участь у Запорізькій кампанії[22].
Восени 2022 року посів посаду командира 2-го штурмового батальйону 3 ОШБр[23].
У період з січня по квітень 2023 року його батальйон тримав оборону на Бахмутському напрямку та стабілізував фронт на південному фланзі від Бахмута[24].
У травні 2023 року 2-ий штурмовий батальйон під командуванням Кухарчука розпочав контрнаступ Збройних Сил України на Бахмутському напрямку. За 5 місяців було проведено успішні операції на каналі Сіверський-Донець, відбулась деокупація н.п. Андріївка[25].
Загалом за час контрнаступу 3 ОШБр звільнила 26 км2.
Після цього була підготовка до проведення операції на Авдіївському напрямку, а саме в місті Авдіївка, де силами його батальйону було знищено велику кількість ворогів. Його 2-й штурмовий батальйон вів запеклі бої в напівоточенні, відрізаний від інших підрозділів майже на всіх флангах, але попри це забезпечував вихід українських військ з міста. [26]
Орден Богдана Хмельницького ІІІ ступеня
Відзнака Головнокомандувача ЗСУ «Срібний Хрест» та «Сталевий Хрест»
Нагрудний знак «Сприяння в обороні Києва»
Однокласницею Дмитра була Анна Асті — відома співачка, котра популярна на Росії і продовжує будувати свою кар'єру там після 2022 року, не зважаючи на те, що зустріла повномасштабне вторгнення в Україні.[27]
- ↑ "ВИЩА РАДА". Національний корпус. Архів оригіналу за 20 жовтня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ 3 окрема штурмова бригада: вакансії | Як вступити на контракт до 3 ОШБр | Попасти в 3ОШБр. ab3.army. Процитовано 5 липня 2023.
- ↑ "Дмитро Кухарчук: Про свою зарплату, прізвисько і найбільший черкаський хабар (Суботнє інтерв’ю)". Прочерк (про це говорять Черкаси). Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "Національний корпус в обличчях: хто ці люди і звідки". BBC News. Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "Черкаський обласний осередок партії". Національний корпус. Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "Помічники Білецького Андрія Євгенійовича". Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ ""Депутатів не випускати!" Названі організатори "кривавої сесії" в Черкасах". Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 1.02.2018.
- ↑ "Хуліганство як спосіб ухвалення бюджету Черкас". Громадське. Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 01 ЛЮТОГО 2018.
- ↑ "Відомості про підрахунок голосів виборців в одномандатному виборчому окрузі №194". Центральна виборча комісія України. Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "невідома біографія Кухарчука, пункти програми та зарядка у студії". 18000. Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "Поліція затримала двох підозрюваних в організації сутичок у Черкасах". Громадське. Архів оригіналу за 6 серпня 2020. Процитовано 10 березня 2019.
- ↑ "ДМИТРО КУХАРЧУК – ЩО ВІДОМО ПРО ЧЕРКАСЬКОГО ГЕРОЯ-АТОШНИКА, ЯКОГО ЗАТРИМАНО ЧЕРЕЗ КОНФЛІКТ З ПРЕЗИДЕНТОМ?". Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 11.03.2019.
- ↑ "Компанії Ротшильда і Сороса стоять у черзі на купівлю української землі, – Дмитро Кухарчук". Архів оригіналу за 29 вересня 2020. Процитовано 13.11.2019.
- ↑ "На посаду мера Черкас: ТВК зареєструвала ще чотирьох кандидатів". Архів оригіналу за 29 вересня 2020. Процитовано 25 вересня 2020.
- ↑ " Підтримка виборців, яку отримав Дмитро Кухарчук, насправді є рейтингом міського голови Черкас". Прочерк (про це говорять Черкаси). Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 8 вересня 2021.
- ↑ "Сутички під ОП: суд відправив під варту представників «Нацкорпусу» Довбиша та Кухарчука". Громадське. Архів оригіналу за 30 серпня 2021. Процитовано 30 серпня 2021.
- ↑ "Суд заарештував на два місяці керівника Черкаського відділення "Нацкорпусу" Кухарчука". Архів оригіналу за 30 серпня 2021. Процитовано 30 серпня 2021.
- ↑ "Член Нацкорпусу Кухарчук порізав руку під Печерським відділком поліції на знак протесту через «переслідування ветеранів»". Архів оригіналу за 30 серпня 2021. Процитовано 30 серпня 2021.
- ↑ "Арешт членів Нацкорпусу: Кухарчук порізав собі вени під відділенням поліції (фото, відео)". Архів оригіналу за 31 серпня 2021. Процитовано 30 серпня 2021.
- ↑ "Влада продовжує репресії проти ветеранів війни!". Архів оригіналу за 8 вересня 2021. Процитовано 28 серпня 2021.
- ↑ "Ветеран "Азова" балотується в депутати з СІЗО". Архів оригіналу за 20 вересня 2021. Процитовано 18 вересня 2021.
- ↑ Конопльова, Марина (27 квітня 2022). На Запоріжжі ССО «Азову» під час «вилазки» взяли в полон двох окупантів (ВІДЕО). ШоТам (укр.). Процитовано 4 листопада 2023.
- ↑ Командир 2-го батальйону 3-ї ОШБр Дмитро Кухарчук розповів про успіхи в контрнаступі та нестачу необхідного озброєння.
- ↑ Воевать стало проще, потому что мы поняли тактику Вагнера — комбат 3-й ОШБр Кухарчук. Зеркало недели | Дзеркало тижня | Mirror Weekly. Процитовано 4 листопада 2023.
- ↑ «Головний український головоріз» Дмитро Кухарчук розповів, як відбувалося звільнення Андріївки. www.ukrinform.ua (укр.). 26 жовтня 2023. Процитовано 4 листопада 2023.
- ↑ Бої за Авдіївку (2022—2024). Вікіпедія (укр.). 26 червня 2024. Процитовано 5 липня 2024.
- ↑ Anna Asti сиділа в Україні під бомбами і все одно поїхала до росії: блогерка розкрила секрет співачки.
- Майори (Україна)
- Народились 4 червня
- Народились 1990
- Військовики 3-ї окремої штурмової бригади
- Лицарі ордена Богдана Хмельницького III ступеня
- Нагороджені почесним нагрудним знаком «Срібний хрест»
- Нагороджені почесним нагрудним знаком «Сталевий хрест»
- Кавалери ордена «За мужність» III ступеня
- Українські воїни-учасники російсько-української війни (з 2014)
- Українські націоналісти
- Військовики полку Азов
- Випускники Черкаського національного університету