Мавританська архітектура
Мавританська архітектура | |
![]() | |
Місце розташування |
Північна Африка[1] Аль-Андалус[1] |
---|---|
Частково збігається з | ісламське мистецтво в Іспаніїd |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Spain_Andalusia_Cordoba_BW_2015-10-27_13-54-14.jpg/300px-Spain_Andalusia_Cordoba_BW_2015-10-27_13-54-14.jpg)
Мавританська архітектура — архітектурний стиль, що сформувався під впливом берберського та іспанського стилів в Північній Африці та Аль-Андалусі.
На початку VIII століття араби утворили в Іспанії халіфат, який в XIII ст. скоротився до крихітного Гранадського емірату та й пав у 1492. Безпосереднє сусідство з християнським Заходом, безперестанні мирні відносини або неприязні зіткнення з ним, фізичні особливості Піренейського півострова, родючість його ґрунту, благодатність клімату та взагалі умови, що дозволили іспанським маврам жити життям, окремим від їхніх одноплемінників в інших країнах, докорінно змінили їх характер з суворого та войовничого на м'який, культурний, і сприяли високому розвитку їх мистецтва.
Ідея стилю можливо виникла з граціозного вигляду аравійської чи сирійської пальми. Колони і арки нагадують пальмові гаї.[2]
У мавританській архітектурі слід розрізняти 3 періоди: представницею першого може служити Велика мечеть у Кордові (нині католицький собор); зразками другого або перехідного періоду є вежа Хіральда та Алькасар у Севільї, а про третій період — періоді вищої досконалості мавританського стилю — дають прекрасне поняття гренадські палаци Альгамбра та Хенераліфе.
Іспанські маври перебували в тісному зв'язку зі своїми одноплемінниками на північному березі Африки, де вони до цього часу населяють Туніс, Алжир та Марокко. Зв'язок простежується у подібності архітектури у тих і інших. Дійсно, в пам'ятниках старовинного африкансько-арабського зодчества, що дійшли до нас, ми бачимо ті ж загальні форми, ті ж арки і колони, ту ж орнаментацию, що і в іспано-мавританських будівлях, але розроблені з меншою послідовністю та повнотою. Це змушує відносити їх до раннішого часу, ніж останній період ісламського мистецтва в Іспанії, переважно до XII століття, коли відносини між іспанськими та африканськими арабами були особливо близькі. Таким чином, наприклад, мінарети при головній мечеті Марокко мають велику схожість з Хіральдо, і можна вірити переказам, яка називає будівельником їх того ж Гебра, яким споруджена остання.
-
Зовнішній вигляд Кордовської мечеті
-
Хіральда в різних епохах
-
Типовий орнамент
-
Велика синагога в Будапешті
- ↑ а б Curl J. S., contributions on landscape architecture Moorish architecture // The Oxford Dictionary of Architecture — 3 — Oxford University Press, 2015. — ISBN 978-0-19-175298-8 — doi:10.1093/ACREF/9780199674985.001.0001
- ↑ Неру, Джавахарлал (1977). Взгляд на всемирную историю. В трех томах. Том 1. Прогресс. - С.219
- Dodds, J.D. Al-Andalus: the art of Islamic Spain. New York: The Metropolitan Museum of Art, 1992.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Мавританська архітектура