Петербурзька академія наук
Петербурзька академія наук | |
---|---|
![]() | |
Тип | академія наук |
Засновано | 8 лютого 1724 |
Розпущено | 1917 |
Країна | ![]() |
Штаб-квартира | Санкт-Петербург |
Розташування | Санкт-Петербург |
Офіційні мови | російська |
![]() |
Петербу́рзька акаде́мія нау́к, Імператорська академія наук — прийнята в літературі назва вищої наукової установи Російської імперії в 1724—1917 роках[1]. Заснована 28 січня (8 грудня) 1724 року в Петербурзі указом імператора Петра I[2]. З лютого[3] (чи травня[2]) 1917 року — Російська академія наук.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Kunstkamera_SPB.jpg/300px-Kunstkamera_SPB.jpg)
У різні роки Академія наук у Санкт-Петербурзі носила різні офіційні назви.
З 1724 по 1747 роки Академія не мала чіткої офіційної назви і статуту. Діяли лише:
- Іменний указ імператора Петра I від 22 січня (2 лютого) 1724 року про заснування Академії Наук та Мистецтв[4] («академія наук і курйозных художеств»[5]) (оголошений з Сенату 28 січня (8 лютого) 1724 року), з додатком «Проєкту установи Академії з призначенням на утримання доходів», складеного Блюментростом за вказівками Петра I з особистими резолюціями імператора;
- Іменний указ імператора Петра I від 23 лютого (6 березня) 1725 року «Про запрошення вчених людей в Російську Академію Наук і про видачу, бажаючим їхати в Росію, потрібної матеріальної допомоги», даний російському послу, князю Куракіну;
- Іменний указ імператриці Катерини I від 7 (18) грудня 1725 року «Про заклад Академії Наук та про призначення президентом лейб-медика Блюментроста» (оголошений з Сенату 21 грудня 1725 (1 січня 1726) року);
- Щонайвище затверджена імператрицею Ганною Іоанівною доповідь Академії Наук від 4 (15) лютого 1733 року «Про форму друку Академії».
24 липня (4 серпня) 1747 року імператрицею Єлизаветою Петрівною були затверджені «Регламент Імператорської Академії Наук і Мистецтв у Санкт-Петербурзі» і «Штат Санкт-Петербурзької Імператорської Академії Наук і Мистецтв», з поділом її власне на Академію та Університет. З тих пір всі офіційні назви Петербурзької Академії наук фіксувалися в статуті (регламенті) і штаті.
25 липня (6 серпня) 1803 року імператор Олександр I затвердив «Регламент Імператорської Академії Наук» та «Зразковий Штат Академії Наук».
30 січня (11 лютого) 1830 року імператор Микола I щонайвище затвердив додаткові пункти до «Регламенту Імператорської Академії Наук» та «Штат Імператорської Академії Наук» (опубліковані Сенатом 19 лютого (3 березня) 1830 року).
8 (20) січня 1836 року імператор Микола I щонайвище затвердив «Статут Імператорської Санкт-Петербурзької Академії Наук» та «Штат Імператорської Санкт-Петербурзької Академії Наук», а також звелів Академії видавати невеликі праці своїх членів в сукупності під заголовком «Записки Імператорської Академії Наук».
19 (31) жовтня 1841 року вийшли рескрипт на ім'я міністра народної освіти і щонайвище затверджене імператором Миколою I «Положення про Відділення Російської мови та словесності при Імператорській Академії Наук», на підставі якого Імператорська Російська Академія була приєднана до Імператорської Академії Наук у вигляді особливого Відділення російської мови та словесності.
З лютого[3] (чи травня[2]) 1917 року Імператорську Академію Наук за рішенням Загальних зборів вчених було запропоновано називати Російською Академією Наук. Розпорядженням Тимчасового уряду від 11 (24) липня 1917 року (журнал засідання Тимчасового уряду за № 39) постановлено колишню Імператорську Академію Наук надалі іменувати Російською Академією Наук. Згодом вона стала Академією наук СРСР і Російською академією наук.
Список офіційних назв Академії наук з 1724 по 2013 роки:
- 1724 — Академія наук і мистецтв у Санкт-Петербурзі
- 1747 — Імператорська академія наук і мистецтв у Санкт-Петербурзі
- 1803 — Імператорська академія наук
- 1836 — Імператорська Санкт-Петербурзька академія наук
- 1917 — Російська академія наук
- 1925 — Академія наук СРСР
- 1991 — Російська академія наук
Є приклади «нестатутного» іменування академії Імператорської Академією Наук в 1760[6] і 1774[7] роках (замість «Санкт-Петербурзька Імператорська Академія Наук і Мистецтв»), а також у 1890—1901[8] і 1905[9] роках (замість «Імператорська Санкт-Петербурзька Академія Наук»). Профільна стаття в ЕСБЄ (1890—1907) також має назву "Академія наук Імператорська (у С.-Петербурзі)".
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/RR5111-0002R_%D0%90%D0%BA%D0%B0%D0%B4%D0%B5%D0%BC%D0%B8%D1%8F_%D0%BD%D0%B0%D1%83%D0%BA.png/228px-RR5111-0002R_%D0%90%D0%BA%D0%B0%D0%B4%D0%B5%D0%BC%D0%B8%D1%8F_%D0%BD%D0%B0%D1%83%D0%BA.png)
Створення Академії наук безпосередньо пов'язано з реформаторською діяльністю Петра I. Як тільки почали засновуватися деякі училища, виникла думка і про створення Академії наук. Приклад Паризької академії, бесіди Петра з багатьма вченими за кордоном, поради Лейбніца, неодноразові уявлення багатьох іноземців, сподвижників Петра, переконали його в необхідності започаткувати академію наук і в Росії. За твердженням П. П. Пекарського[10], намір Петра заснувати Академію наук у Петербурзі слід віднести до часу не пізніше 1720 року.
Одним з багатьох пропозицій Петра I була подана 11 (22) червня 1718 року доповідь одного з його іноземних сподвижників, Генріха Фіка[ru], у якій Фік зголосився представити Петру записку «Про неважке виховання та навчання російських младих дітей, щоб оних в малий час в досконалість поставити». Ця доповідь удостоїлася такої резолюції Петра: «Зробити академію, а нині підшукати росіян, хто вчений і до того схильність має, також почати перекладати книги юриспруденції та інше»[11].
Прийняття в Паризьку академію також зміцнило Петра I в його намірі завести академію. У відповіді Паризької академії 18 лютого (1 березня) 1721 року Петро I, зокрема, писав: «Ми нічого більше не бажаємо, як щоб через старанність, яку ми будемо докладати, науки в кращий колір привести, себе яко гідного вашої компанії члена показати». Пошук персоналу для академії передбачалося здійснити звичним способом: викликом іноземних вчених з-за кордону. Засоби для академії передбачалося виділити з державної скарбниці. Для академічного інвентарю вже існував доробок: книги, що дісталися у вигляді трофеїв при завоюванні Остзейського краю, доповнені закупленими Петром за кордоном книгами, склали бібліотеку істотних розмірів; а з різноманітних колекцій, отриманих Петром під час закордонних подорожей, утворилася Кунсткамера.
Лейб-медику імператора Л. Л. Блюментроста було доручено скласти проєкт-положення про академію та університет, розглянутий і схвалений Петром I 22 січня (2 лютого) 1724 року. На початку цієї доповіді формулювалися відмінності між цими двома установами: університет визначався як «збори вчених людей, які наукам … до якого стану оні нині дійшли, младих людей навчають», академія ж — як «збори вчених і майстерних людей, які не токмо сії науки у своєму роді, в тому градусі, в якому оні нині знаходяться, знають, але і через нові інвенти оні здійснюються і множаться»[12]. Потім обґрунтовується теза про те, що в умовах Росії роздільне існування цих двох установ користі не принесе[13].
Відповідно до проєкту, Петербурзька Академія наук повинна була за своєю структурою значно відрізнятися від західноєвропейських академій. По-перше, вона фактично утворювала нерозривну єдність зі створюваними при ній Академічним університетом та гімназією: хоча формально це були окремі установи, а й до складу членів Академії, і в викладацький штат університету входили одні й ті ж люди (тобто нова академія повинна була поєднувати функції наукового дослідження і навчання). По-друге, вона являла собою державну установу, що фінансувалася за рахунок скарбниці; а її члени, отримуючи платню, мали забезпечувати науково-технічне обслуговування держави. При цьому обов'язки, покладені на академіків (професорів), були різноманітними: стежити за науковою літературою і складати зведення наукових результатів за своєю спеціальністю, брати участь у щотижневих засіданнях і річних публічних зборах Академії, давати наукові довідки і перевіряти пропоновані Академії нові відкриття, складати для студентів курси за своєю наукою, читати публічні лекції[14].
28 січня (8 лютого) 1724 року послідував іменний указ Сенату «Про заснування Академії Наук та Мистецтв». Згідно з цим указом, кожен академік повинен був скласти навчальне керівництво на користь учнівського юнацтва і кожен день по годині займатися публічним викладанням свого предмету. Академік повинен був підготувати одного або двох вихованців, які б з часом могли заступити на його місце, причому Петро висловив бажання, «щоб такі були обрані з слов'янського народу, щоб могли зручніше російських вчити». На утримання академії було виділено 24912 рублів «з митних і ліцентних доходів, зібраних з міст Нарви, Дерпта, Пярну і Аренсбурга»[15].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Russian_Academy_of_Sciences_SPB.jpg/320px-Russian_Academy_of_Sciences_SPB.jpg)
Після оприлюднення указу «Про заснування Академії Наук та Мистецтв» Л. Л. Блюментрост почав активне листування, метою якого було запрошення з-за кордону в Росію майбутніх професорів Академії (єдиним професором першого складу Академії, який вже проживав до цього часу в Росії, був ботанік Й. Х. Буксбаум[ru], що завідував Аптекарським городом при Медичній канцелярії в Санкт-Петербурзі). Після смерті Петра I (28 січня (8 лютого) 1725) вступила на престол імператриця Катерина I узяв створювану Академію під своє заступництво; скориставшись цим, Блюментрост домігся, щоб для проживання академіків і взятих ними студентів Академії був переданий відібраний в казну будинок опального барона П. П. Шафірова на Васильєвському острові[16].
Протягом 1725 року були укладені контракти з усіма професорами первісного складу Академії. Поступово вони з'їжджалися в Санкт-Петербург, приступаючи по приїзді до виконання своїх обов'язків. Вже 15 (26) серпня 1725 року Л. Л. Блюментрост зміг представити імператриці в її Літньому палаці декількох академіків; на цій зустрічі зі звернутими до імператриці вітальними промовами виступили академіки Я. Герман[ru] і Г. Б. Більфінгер[ru]. На новій зустрічі Катерини I з академіками (24 листопада (5 грудня) 1725 p.) вона оголосила про намір звести в академіки двох молодих вчених (прибулих у Петербург разом з Г. Б. Більфінгером як студенти) — Ф. Х. Майера і Х. Ф. Гросса; 29 січня (9 лютого) 1726 року вони були призначені екстраординарними професорами (тобто академіками без власної кафедри) відповідно математики і повчальної філософії[17].
7 (18) грудня 1725 p. був виданий іменний указ Катерини I «Про відкриття наміченої до заснування імператором Петром Великим Академії наук і про призначення президентом лейб-медика Лаврентія Блюментроста». Відкриття Академії відбулося 27 грудня 1725 (7 січня 1726) року на урочистому засіданні, яке проходило у колишньому будинку Шафірова[5][18].
Склад Петербурзької Академії наук на момент відкриття[19] | |||||
---|---|---|---|---|---|
Академік | Роки життя | Посада | Дати[20] | ||
підписання контракту |
приїзд до Петербургу |
вибуття з Академії | |||
Л. Л. Блюментрост | 1692—1755 | президент Академії | 25.11.1725[21] | — | 6.07.1733 |
І. Д. Шумахер[ru] | 1690—1761 | секретар у справах Академії | 1725 | 1714 | 2.07.1761 |
Я. Герман[ru] | 1678—1733 | академік по кафедрі вищої математики | 8.01.1725 | 14.08.1725 | 09.1730 |
Х. Мартіні[ru] | 1699—после 1739 | академік по кафедрі логіки і метафізики[22] | 13.01.1725 | 06.1725 | 25.01.1729 |
Й. П. Коль[ru] | 1698—1778 | академік по кафедрі красномовства та церковної історії | 7.02.1725 | 1725 | 08.1727 |
Г. Б. Більфінгер[ru] | 1693—1750 | академік по кафедрі экспериментальної і теоретичної фізики[22] | 1.03.1725 | 14.08.1725 | 09.1730 |
М. Бернуллі | 1695—1726 | академік по кафедрі механіки | 1725 | 27.10.1725 | 29.07.1726 |
Д. Бернуллі | 1700—1782 | академік по кафедрі фізіології | 1725 | 27.10.1725 | 24.06.1733 |
Ж. Н. Деліль | 1688—1768 | академік по кафедрі астрономії | 8.06.1725 | 02.1726 | 1747 |
Й. Х. Буксбаум[ru] | 1693—1730 | академік по кафедрі ботаніки | 1.09.1725 | 1721 | 11.08.1729 |
Х. Гольдбах | 1690—1764 | конференц-секретар Академії | 1.09.1725 | 1725 | 18.03.1742 |
М. Бюргер[ru] | ?—1726 | академік по кафедрі хімії й практичної медицини | 10.1725 | 13.03.1726 | 22.07.1726 |
Й. Г. Дювернуа[ru] | 1691—1759 | академік по кафедрі анатомії й зоології | 3.11.1725 | 12.1725 | 25.05.1740 |
Г. З. Байер | 1694—1738 | академік по кафедрі грецьких і римських старожитностей | 3.12.1725 | 17.02.1726 | 1737 |
Й. С. Бекенштейн[ru] | 1684—1742 | академік по кафедрі правознавства | 3.12.1725 | 24.06.1726 | 05.1735 |
Статус — організаційний і матеріальний — перших академіків був різним. За місцем у структурі Академії та університету виділялися: президент Академії; секретар його величності у справах Академії; професора (очолювали кафедри); конференц-секретар Академії; з 1726 р. — також екстраординарні професори і ад'юнкти (працювали при тій чи іншій кафедрі)[23]. Академікам була призначена платня (вельми значна на ті часи): в 1726 р. річну платню Ж. Н. Деліль становило 1800 руб., Я. Германа — 1500 руб. (ці двоє вчених мали до того часу європейську популярність і були вже членами інших академій), інших професорів — від 500 до 1000 руб., ад'юнктів — 300 руб[24].
У перший період свого існування Академія ділилася на три «класи» (відділення), кожен з яких складався з кафедр:
- математичний клас — кафедри: вищої математики; астрономії (з географією і навігацією); механіки; фізіології;
- фізичний клас — кафедри: експериментальної і теоретичної фізики; хімії та практичної медицини; ботаніки; анатомії та зоології;
- гуманітарний клас — кафедри: красномовства та церковної історії; грецьких і римських старожитностей; правознавства; логіки і метафізики[14].
При Академії наук були створені Академічний університет і Академічна гімназія.
Науково-дослідні роботи професорів і ад'юнктів після обговорення на засіданнях Академії публікувалися в «Коментарях» — періодичному друкованому органі Академії наук, що видавався на латинській мові. Наукова діяльність Петербурзької Академії наук досить швидко отримала визнання в європейських наукових колах, а «Коментарі» зреферована в німецьких, французьких і голландських наукових журналах. Склалися міцні наукові зв'язки Петербурзької Академії наук з іншими академіями і науковими товариствами[14].
У XVIII столітті при Академії містилися:
- бібліотека,
- музей Кунсткамера,
- обсерваторія,
- фізичний кабінет,
- хімічна лабораторія (заснована в 1748 р. М. В. Ломоносовим),
- анатомічний театр,
- художні класи,
- майстерні,
- друкарня.
Спочатку була створена двоступенева система членства — ад'юнкт і академік. У 1759 році було введено звання члена-кореспондента. У Регламенті 1803 року з'явилася ще одна академічна ступінь — перехідна від ад'юнкта до ординарного академіка — екстраординарний академік. Так до початку XIX ст. сформувалося 5 ступенів в академічній ієрархії: почесний член, член-кореспондент, ад'юнкт, екстраординарний академік, ординарний академік. Ця система протрималася до 1927 року[25].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Ras-logo.svg/220px-Ras-logo.svg.png)
Спочатку Петербурзька академія наук розташовувалася в будинку П. П. Шафірова на Міському острові, з 1728 року — на Васильєвському острові в будівлі Кунсткамери і розташованому поруч палаці цариці Параски Федорівни. Будівля Кунсткамери з початку XVIII ст. є символом російської академії наук[26].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/1994._%D0%9C%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%B0_%D0%A0%D0%BE%D1%81%D1%81%D0%B8%D0%B8_0165_hi.jpg/220px-1994._%D0%9C%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%B0_%D0%A0%D0%BE%D1%81%D1%81%D0%B8%D0%B8_0165_hi.jpg)
У 1783-89 р. архітектором Дж. Кваренгі для академії було побудовано нову будівлю на Університетській набережній, будинок 5. Зараз ця будівля є пам'яткою архітектури суворого класицизму, ланка ансамблю Стрілки Васильєвського острова і Університетській набережній. У ньому розміщувалися академічні магазини (склади), книжкова крамниця і квартири службовців.
Головний фасад триповерхового прямокутного в плані будівлі звернений на Велику Неву. Нижній цокольний поверх облицьований гранітом. Урочисті гранітні сходи ведуть на майданчик біля головного входу у вестибюль на другому поверсі. Збереглося оздоблення інтер'єрів конференц-залу й парадних сходів, на майданчику якого в 1925 встановлено мозаїчне панно М. В. Ломоносова «Полтавська баталія».
- ↑ Петербурзька академія наук // БСЭ.
- ↑ а б в Петербурзька академія наук // БСЭ.
- ↑ а б Великі потрясіння [Архівовано 1 червня 2016 у Wayback Machine.] — Історична довідка на офіційному сайті РАН, з книги Ю. С. Осипова «Академія наук в історії Російської держави». — М.: Наука, 1999.
- ↑ Проект положення про установу Академії наук і мистецтв (витримки) [Архівовано 22 грудня 2015 у Wayback Machine.] — офіційний сайт РАН
- ↑ а б Академія наук Імператорська // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- ↑ Смагіна Г. І. Академія наук і розвиток освіти в Росії у XVIII столітті [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] // Вісник Російської академії наук, 2000, т. 70, № 7. — С. 635—644. Див. іл. «Титульний лист твору М. В. Ломоносова „Короткий російський літописець“ (1760)».
- ↑ Стріттер І. М. Новини візантійських істориків пояснюючих російську історію давніх часів і переселення народів [Архівовано 23 вересня 2015 у Wayback Machine.]. — СПб.: Імператорська Академія наук, 1770—1775. Ч. 3: О росах та варягах. 1774. — Див. фотографію титульної сторінки.
- ↑ Акти московської держави [Архівовано 3 грудня 2009 у Wayback Machine.]. — СПб.: Типографія Імператорської академії наук, 1890—1901.
- ↑ Збірник Відділення російської мови та словесності Імператорської Академії наук. — СПб., 1905.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxviii.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxiv.
- ↑ Історія Академії наук СРСР, т. 1, 1958, с. 45.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxx.
- ↑ а б в Історія механіки в Росії / Під ред. А. Н. Боголюбова, И. З. Штокало. — Київ : Наукова думка, 1987. — 392 с. — C. 45.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxx—xxxi.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxxi—xxxiv.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxxiii—xxxviii, 211, 214.
- ↑ Зародження традицій [Архівовано 22 грудня 2015 у Wayback Machine.] — Історична довідка на офіційному сайті РАН, із книги Ю. С. Осипова «Академія наук в історії Російської держави» — Москва, «Наука», 1999
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. 6—243.
- ↑ Дати у таблиці надані за старим стилем.
- ↑ Дата офіційного призначення Л. Л. Блюментроста на посаду президента Академії.
- ↑ а б Спочатку — згідно з контрактами — Х. Мартіні зайняв кафедру фізики, а Г. Б. Більфінгер — кафедру логіки і метафізики; але вже в кінці 1725 був проведений обмін посадами.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. 6—10, 155—158, 211, 214, 312.
- ↑ Пекарський, т. 1, 1870, с. xxxiv.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 20 грудня 2015.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Офіційний сайт [Архівовано 24 жовтня 2014 у Wayback Machine.] Музею антропології і етнографії ім. Петра Великого (Кунсткамера) Російської академії наук
- Артем'єва Т. В. . Філософія в Петербурзькій Академії наук XVIII століття. — СПб. : Санкт-Петербурзький Центр історії ідей, 1999. — 182 с.
- Історія Академії наук СРСР. Т. 1 (1724—1803). — М.—Л. : Вид-во АН СРСР, 1958. — 484 с.
- Історія Академії наук СРСР. Т. 2 (1803—1917). — М.—Л. : Вид-во АН СРСР, 1964. — 772 с.
- Копілевич Ю. Х. . Основа Петербурзької академії наук. — Л. : Наука, 1977. — 211 с.
- Літопис Російської Академії наук. Т. 1—2. — СПб., 2000—2002.
- Невська Н. І. . Індія і Петербурзька Академія наук XVIII в. — Ар'яварта. Начальний вип., 1996. — С. 14—30.
- П. П. Пекарський. Історія Імператорської академії наук в Петербурзі. Т. 1. — СПб., 1870. — LXVIII + 774 с.
- П. П. Пекарський. Історія Імператорської академії наук в Петербурзі. Т. 2. — СПб., 1873. — LVIII + 1053 с.
- Петербурзька Академія наук в історії академій світу: Матеріали Міжнарод. конф.: В 4 тт. — СПб., 1999.
- Соболєва О. В. . Боротьба за реорганізацію Петербурзької Академії наук в середині XIX століття. — Л. : Наука, 1971. — 199 с.
- Хартанович М. Ф. . Вчений стан Росії: Імператорська Академія наук другої чверті XIX в. — СПб. : Наука, 1999. — 220 с. — ISBN 5-02-024898-3..