Носирев Леонід Вікторович
Леонід Носирев | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | Леонід Вікторович Носирев |
Дата народження | 22 січня 1937 (87 років) |
Місце народження | Івантєєвка, Московська область, РРФСР, СРСР |
Національність | росіянин |
Громадянство | ![]() ![]() |
Професія | режисер-мультиплікатор, сценарист, художник-постановник, художник-мультиплікатор |
Alma mater | МДУ |
Роки активності | 1962 — 2003; 2015 |
IMDb | ID 0636514 |
Нагороди та премії | |
![]() | |
![]() |
Леонід Вікторович Носирев (Носирєв) (22 січня 1937, Івантєєвка, Московська область) — радянський і російський художник, художник-мультиплікатор, режисер, сценарист. Лауреат Премії Президента Російської Федерації в області літератури і мистецтва за творів для дітей та юнацтва (2019). Заслужений діяч мистецтв Російської Федерації (2003).[1]
Біографія
Народився 22 січня 1937 року в Івантєєвке.
У 1956 закінчив Федоскинские школу мініатюрного живопису, в 1961 закінчив курси художників-мультиплікаторів при «Союзмультфільм» і був прийнятий в штат студії[2]. У 1975 закінчив вечірнє відділення МДУ ім.Ломоносова за фахом теорії і історії мистецтв. З 1969 — режисер кіностудії «Союзмультфільм». З 1996 — викладач ВДІКу.
Режисер і педагог, один з творців знаменитого мультиплікаційного альманаху «Весела карусель». Професійний художник, він прийшов на «Союзмультфільм» в 1961 році вчитися на мультиплікатора, потім брав участь у створенні фільмів «Історія одного злочину», «Топтижка», «Канікули Боніфація», «Скляна гармоніка», «Бременські музики».[3]
У 1969 році Леонід Носирев з сюжетом «Антошка» увійшов до четвірки творців кіножурналу «Весела карусель». Це був його режисерський дебют. Пісня про Антошку зажила самостійним життям, а її герой перекочував в наступний сюжет Носирєва «Рудий, рудий, веснянкуватий». Далі режисер випустив ще дві популярних короткометражки «Два веселих гуся» і «Хом'як-мовчун», а потім приступив до створення «незалежного» кіно.[3]
Найуспішнішою роботою Леоніда Носирєва стала екранізація казки Бориса Шергін «Чарівне кільце». З цього моменту тема російської півночі не відпускає режисера. Він екранізує кілька творів Бориса Шергіна, працює в співавторстві з Юрієм Ковалем, створює збірку «Архангельські новели». Майже всі ці фільми озвучує Євген Леонов. У 1992 році Носирев випускає збірку своїх найкращих фільмів під загальною назвою «Ой, хлопці, та-ра-ра!» Сюжети пов'язує саме Леонов, який з'являється на екрані сам і читає забавні примовки.[3]
У 1999 році Леонід Носирев взяв участь у створенні «Пушкінського проекту», присвяченого 200-річному ювілею поета. Однак фільм «Пінежскій Пушкін» вийшов лише через 2 роки.[3]
Фільмографія
Режисер
- 1969 — Антошка «Весела карусель» № 1
- 1970 — Два веселих гуся «Весела карусель» № 2
- 1971 — Рудий, рудий, веснянкуватий «Весела карусель» № 3
- 1972 — Хом'як-мовчун «Весела карусель» № 4
- 1974 — Вершки і корінці
- 1975 — Комаров
- 1976 — Чуріділо
- 1977 — Морожени пісні
- 1979 — Чарівне кільцеэ
- 1981 — Тигреня на соняшнику
- 1983 — Жив у бабусі козел
- 1986 — Архангельські новели (випуск 1)
- 1988 — Сміх і горе у Біла моря
- 1991 — Mister Пронька
- 1992 — Ой, хлопці, та-ра-ра!
- 1993 — Фантазери з села Угори
- 2003 — Пінежскій Пушкін
Сценарист
- 1970 — Два веселих гуся «Весела карусель» № 2
- 1974 — Вершки і корінці
- 1975 — Комаров
- 1977 — Морожени пісні
- 1978 — Дощ
- 1979 — Чарівне кільцеэ
- 1981 — Тигреня на соняшнику
- 1983 — Жив у бабусі козел
- 1986 — Архангельські новели (випуск 1)
- 1987 — Вічні льоди
- 1988 — Сміх і горе у Біла моря
- 1991 — Mister Пронька
- 1992 — Ой, хлопці, та-ра-ра!
- 1993 — Блазень Балакірєв
- 1993 — Чуффик
- 1993 — Фантазери з села Угори
- 2003 — Пінежскій Пушкін
- 2015 — Про Комарова «Весела карусель» № 41
Художник-постановник
- 1969 — Антошка «Весела карусель» № 1
- 1970 — Два веселих гуся «Весела карусель» № 2
- 1971 — Рудий, рудий, веснянкуватий «Весела карусель» № 3
- 1975 — Комаров
- 1992 — Ой, хлопці, та-ра-ра!
- 1993 — Фантазери з села Угори
Художник-мультиплікатор
- 1962 — Історія одного злочину
- 1963 — Африканська казка
- 1964 — Можна і не можна
- 1964 — Топтижка
- 1965 — Канікули Боніфація
- 1966 — Най, най, най, най
- 1966 — Сьогодні День народження
- 1966 — Людина в рамці
- 1967 — Пісня про Сокола
- 1967 — Раз-два, дружно!
- 1968 — Скляна гармоніка
- 1969 — Бременські музики
- 1969 — «Весела карусель» № 1
- 1970 — Катерок
- 1970 — Бувальщина-небилиця
- 1971 — «Весела карусель» № 3
- 1972 — Метелик
- 1973 — Ми з Джеком
Документальне кіно
У 2013 році про Леоніда Вікторовича Носирева знятий документальний фільм «Летіла казка з Півночі».
Нагороди
- 1979 — «Чарівне кільце» — срібна медаль «За кращу казку» на МКФ в Оденсе, 1980 рік; приз Всесоюзного кінофестивалю в Душанбе, 1980 рік.[4]
- 2012 — Подяка Міністерства культури Російської Федерації — за великий внесок у розвиток анімаційного кіно, багаторічну плідну працю та у зв'язку зі 100-річним ювілеєм російської анімації[5]
- 2013 — Х Міжнародний благодійний кінофестиваль «Променистий ангел» — Спеціальний приз дирекції кінофестивалю «За видатний внесок у світове кіномистецтво» — Леонід Носирев, кінорежисер, художник, аніматор, заслужений діяч мистецтв Росії, один з творців кіножурналу «Весела карусель», викладач ВДІКу ми. С.А. Герасимова.[6]
- 2019 — Премія Президента Російської Федерації в області літератури і мистецтва за творів для дітей та юнацтва - за видатний внесок у розвиток вітчизняного та світового анімаційного мистецтва.
- 2020 — Національна анімаційна премія «Ікар» в номінації «Майстер».
Виставки
- Виставки робіт сім'ї Леоніда Носирєва — Віри Кудрявцевої-Енгаличевой в Москві і Івантєєвке (2011).[7]
- Ювілей Бориса Шергін в Архангельську відзначили виставкою, де були представлені ескізи з мультфільмів по його казкам (2013).[8]
- Виставка «Незабутий кінематограф. Весела карусель» проходив в галереї «Нагірна». На виставке були представлені ескізи і робочі матеріали до сюжетів «Веселої каруселі» з фондів Державного центрального музею кіно і деяких приватних колекцій. Демонструвався безперервний показ мультфільмів і документального фільму про творців «Веселої каруселі».[9]
Примітки
- ↑ Указ Президента Российской Федерации от 15 сентября 2003 года № 1071 «О награждении государственными наградами Российской Федерации»
- ↑ Сергій Капков. Леонід Носирев // Наші мультфільми / Арсеній Мещеряков, Ірина Остаркова. - Інтеррос, 2006. - ISBN 5-91105-007-2. — ISBN 5-91105-007-2. Архівована копія. Архів оригіналу за 29 серпня 2007. Процитовано 26 вересня 2020.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ а б в г Российская анимация в буквах и фигурах | Персоналии | Носырев Леонид Викторович. animator.ru. Процитовано 26 вересня 2020.
- ↑ Сергій Капков. Енциклопедія вітчизняної мультиплікації. — 3000 прим. — ISBN 5-9265-0319-4. стр. 478-479.
- ↑ Приказ Министерства культуры Российской Федерации от 7 сентября 2012 года
- ↑ Призеры Х Международного благотворительного кинофестиваля «Лучезарный Ангел».14.11.2013
- ↑ Новости от 16 ноября 2011
- ↑ Новости от 28 июля 2013
- ↑ Новости от 20 октября 2013
Посилання
- Леонід Носирев - Енциклопедія вітчизняного кіно[недоступне посилання]
- Летіла казка з Півночі — youtube.com
- Розмова з Леонідом Вікторовичем Носирєва про мультиплікації і не тільки Владимир Иткин (05/07/2005)
- http://www.afisha.ru/people/271432/
- [недоступне посилання з Октябрь 2018 http://mult.playfon.ru/promocontent.php?f=1&id=23&rz=13&SID=138496e8b4d593d3&rnd=3984 (недоступная+ссылка)]