Протести в Конго (2016)
Протести в Конго (2016) | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Президент Джозеф Кабіла | |||||||||
| |||||||||
Сторони | |||||||||
* Молодь
|
* Уряд ДРК | ||||||||
Ключові фігури | |||||||||
* Президент Жозеф Кабіла | |||||||||
Втрати | |||||||||
40 загинуло, десятки травмовано, 460 затримано[5] |
20 грудня 2016 року Президент Демократичної Республіки Конго Жозеф Кабіла заявив, що він не покине пост президента після закінчення терміну свого президентства. Згодом протести спалахнули по всій країні, яка ніколи не мала мирної передачі влади з моменту її утворення в 1960 році. Уряд боровся проти протестів блокуванням соціальних медіа, застосуванням сили з боку сил безпеки, які залишили десятки мертвих. Іноземні уряди засудили напади на учасників протесту.
23 грудня була досягнута угода між опозицією та режимом Кабіла. Так, за договором, Кабіла не буде змінювати конституцію і залишить пост до кінця 2017 року. Відповідно до угоди Етьєн Тшісекеді (Étienne Tshisekedi) буде курирувати, що угода здійснюється, також прем'єр-міністр країни буде призначений від опозиції.[6]
Попередні події
Слідом за Буркінабським повстанням в 2014, Демократична Республіка Конго пережила серію протестів (наприклад, конголезькі протести 2015 року), в яких конголезькі громадяни зажадали, щоб президент Жозеф Кабіла не змінював строків повноважень президента в конституції країни, з тим щоб він міг балотуватися на новий термін перебування на посаді, а не відкладати планові вибори в країні. Ці та інші протести в 2016 році часто були жорстокими і мали місце в більш широкому контексті частих масових протестів проти авторитарних урядів в Африці (наприклад, в Бурунді, Уганді, Ефіопії, Габоні, Республіці Конго, Зімбабве та Камеруні).
У 2016 році уряд Кабіли був згаданий в Панамських документах
Хроніка подій
14 грудня 2016 року 42 чоловіки були арештовані в Гома (за даними Human Rights Watch.)[7] Тим часом антикабіловський протест був проведений біля Університету Кіншаси.[7]
20 грудня силами безпеки було вбито 19 цивільних у Кіншасі, 6 цивільних в Бома, 4 цивільних в Матаді і 5 цивільних в Лубумбаші.[1] Протестанти тримали червоні карти-пенальті[8] і дули у свистки, що означало, що термін Кабіли скінчився і вони бажають, щоб він залишив владу. Протестанти в Кіншасі були атаковані силами безпеки із застосуванням сльозогінного газу, водометів та кулями.[8] За даними ООН з 17 по 19 грудня було заарештовано принаймні 113 людей.[9]
21 грудня після протестів у другому за величиною місті країни, Лубумбаші, загинуло 10 людей і 47 було поранено (за даними місцевого NGO).[10] Протести в інших містах по всій країні залишили в цілому щонайменше 26 мертвих протягом дня, відповідно до Human Rights Watch, в якому говорилося, що військові та співробітники поліції були задіяні в Лубумбаші й Кіншасі.[9] Уряд повідомив про 9 смертей[9] і 275 заарештованих поліцією.[10]
23 грудня було підписано угоду між опозицією та режимом Кабіла і таким чином гостра фаза протестів була пройдена. Кабіла пообіцяв піти у відставку до кінця 2017 року.
Посередницькі зусилля Римо-католицької церкви Конго
Римо-католицька церква Конго виступила посередником у переговорах між опозицією та урядом.[10][11][12]
Міжнародна реакція
Бельгія: Бельгійський уряд заявив, що він може переглянути стосунки із ДРК.[13]
Франція: Французький уряд закликав ЄС переглянути стосунки із ДРК.[13] Міністр закордонних справ Жан-Марк Еро заявив: «Ми не можемо продовжувати вдавати, що нічого не трапилося».[13]
Німеччина: Німецьке міністерство закордонних справ оголосило, що «Переговори щодо співпраці з метою розвитку, який пройде в наступному році буде відкладено на невизначений термін. Німецький уряд залишає за собою право вжити подальші кроки.»
Велика Британія: Тобіас Еллвуд, британський міністр у справах Африки і Близького Сходу, сказав: «Уряд завчасно в терміновому порядку повинен встановити дату виборів, щоб запобігти ситуації подальшої ескалації.»[13]
США: Американський уряд виступив із заявою: «Ми як і раніше готові ввести додаткові санкції відносно тих, хто — будь то уряд або опозиція — хто здійснює насильство або перешкоджає демократичним інститутам ДРК».[13]
Примітки
- ↑ а б Congo Violence (Map). Thompson Reuters (English) . 22 December 2016. Архів оригіналу за 23 грудня 2016. Процитовано 23 грудня 2016.
- ↑ Firearm stolen during protests outside the DRC embassy recovered. SABC Digital News (English) . 20 December 2016.
- ↑ Members of the Congolese community in Belgium clash with police in anti-Kabila protests. CCTV Africa (English) . 20 December 2016.
- ↑ Opposition says Congo politicians agree Kabila transition deal. Reuters (English) . 23 December 2016.
- ↑ Congo forces killed 40, arrested 460 in Kabila protests - U.N. Reuters. 23 December 2016.
- ↑ Конго: влада і опозиція узгодили перехідний період для президента Кабіли. Німецька хвиля. 23 грудня 2016. Процитовано 24 грудня 2016.
- ↑ а б Burke, Jason (19 грудня 2016). Congo on a knife-edge as opposition leader calls for Kabila to step down. The Guardian. Процитовано 22 грудня 2016.
- ↑ а б Protests erupt in Kinshasa as Kabila's mandate expires. CCTV Africa (English) . 20 December 2016.
- ↑ а б в Congo A 'Powder Keg' As Security Forces Crack Down On Whistling Demonstrators. NPR. 21 грудня 2016. Процитовано 23 грудня 2016.
- ↑ а б в Almost 300 arrested as anti-president protests subside in Congo, Reuters, Published: Wed 21 December, 2016 1:37pm EST
- ↑ Burke, Jason (20 грудня 2016). '20 dead' in DRC protests after president's term expires. The Guardian. Процитовано 22 грудня 2016.
- ↑ Під час протестів у Демократичній Республіці Конго загинули 34 людини — правозахисники, DW
- ↑ а б в г д Burke, Jason (21 грудня 2016). Pressure mounts on Kabila amid crackdown on DRC opposition. The Guardian. Процитовано 23 грудня 2016.
На цю статтю не посилаються інші статті Вікіпедії. Будь ласка розставте посилання відповідно до прийнятих рекомендацій. |