Джаяпала
Джаяпала | |
---|---|
![]() | |
Народився | невідомо |
Помер | 1002 Пешавар |
Діяльність | воєначальник |
Титул | магараджа |
Посада | Раджа |
Термін | 964—1001 |
Попередник | Іштхапала |
Наступник | Анандапала |
Конфесія | індуїзм |
Рід | Шахі |
Батько | Асатапала |
Діти | 1 син |
Джаяпала (*д/н —1002) — магараджа індійської держави на території сучасного Пенджабу у 964–1001 роках.
Походив з династії Шахі. Був сином Асатапали, який у свою чергу доводився родичем магараджі Бхімі Шахі. Водночас мати Джаяпали походила з раджпутського клану Бхатті. Невідомо за яких обставин Джаяпала отримав трон магараджи, проте це відбулося у 964 році.
З 973 року Джаяпала був вимушений відбивати напади тюрків-мусульман, які йшли з Хорасану. У 986 році відбулися перші сутички з військами Себік-Тегіна з Газні, васала Караханідів. Битва відбулася біля Ламгану, що знаходився у долині річки Кабул). Внаслідок нерішучості дій індійських військ армія тюрків не зазначала значної шкоди, а навпаки отримала контроль над Хайберським перевалом.
У 991 році Газневіди здійснили черговий напад на землі Шахі. Втім деякий час ці атаки не спричиняли якоїсь незручності для Джаяпали. З 1000 року війну з боку Газневідів продовжив спадкоємець Себук-Тегіна — Махмуд. 27 листопада 1001 року відбулася вирішальна битва при Пешаварі, де армія Джаяпали зазнала поразки, а він сам потрапив у полон. Після сплати викупу у 50 слонів Джаяпала повернувся до своєї столиці Удабхандапури. Після цього у березні або квітні 1002 року зрікся трону на користь сина Анандапали, а тоді здійснив самогубство, кинувшись у багаття.
- Keay, John (2000). India, a History. London: Harper Collins Publishers. ISBN 0-00-638784-5.