Пірофор
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Plutonium_pyrophoricity.jpg/300px-Plutonium_pyrophoricity.jpg)
Пірофо́р (грец. πυροφόρος — «той, що несе вогонь») — назва, яка застосовується до хімічних сполук, для яких достатньо контакту з повітрям (від тертя або зіткнення), щоб спалахнути (утворювати іскри чи вогонь та світло).
Пірофори — це підклас піротехнічних засобів, які не містять окислювачів, але самозапалюються, вступаючи в контакт з киснем[1].
Такими сполуками є фероцерій, залізо у вигляді пилу (утворюється при розкладанні цитрату заліза) та ін.
- ↑ Кабінет Міністрів України. Постанова Про затвердження Положення про порядок державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення (Загальні примітки) від 8 грудня 1997 року N 1358 м. Київ (див. текст) (Вилучено згідно з Постановою КМ N 184 від 15.02.2002) (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 1807 від 20.11.2003)[недоступне посилання з липня 2019]