Юрій Сологуб
Юрій Сологуб | |
---|---|
Народився | 1470 Велике князівство Литовське |
Помер | 1514[1] |
Підданство | Велике князівство Литовське |
Діяльність | військовослужбовець |
Учасник | Битва над Ведрошею і Облога Смоленська |
Посада | смоленський воєвода[1] і намісник смоленськийd[2] |
Термін | 1503—1507 і 1514 роки |
Рід | Соллогубиd |
Батько | Андрій Довойна-Сологуб |
Мати | з роду Завішів |
У шлюбі з | Людмила Свірська |
Діти (3) | 3 сина |
![]() | |
Юрій Сологуб (бл. 1470 — 1514) — державний та військовий діяч, урядник Великого князівства Литовського.
Походив з руського роду Сологубів гербу Правдич. Син Андрія Довойни-Сологуба. Народився близько 1470 року. Про його діяльність відомо замало. Був одружений з представницею князівського роду Свірських. Після 1491 року успадкував від батька маєтності Івенець та Київець у Мінському воєводстві.
У 1503 році призначено намісником Смоленська. під час своєї каденції до 1507 року багато зробив для зміцнення смоленської фортеці. У квітні 1514 року стає Смоленським воєводою. В липні того ж року до Смоленська підійшло московське військо, яке Сологуб спробував відбити, але зазнав поразки й вимушений був відійти до фортеці. Не зміг організувати гідний опір. Під тиском місцевої шляхти та духівництва 1 серпня здав місто великому князю Московському Василю III. Відмовився переходити на службу до останнього, повернувшись до Литви. Тут був звинувачений у зраді та страчений.
Дружина — Людмила, донька князя Петра Свірського
Діти:
- Станіслав
- Миколай
- Войцех
- Н. М. Карамзин История государства Российского[недоступне посилання з серпня 2019]
- Gajl T. Polish Armorial Middle Ages to 20th Century. — Gdańsk: L&L, 2007. — ISBN 978-83-60597-10-1
- ↑ а б в Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego : spisy. T. 4, Ziemia smolenśka i województwo smolenśkie XIV-XVIII wiek / за ред. A. Rachuba — Warszawa: Wydawnictwo DiG, 2003. — С. 54. — 412 с. — ISBN 83-7181-279-5
- ↑ Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego : spisy. T. 4, Ziemia smolenśka i województwo smolenśkie XIV-XVIII wiek / за ред. A. Rachuba — Warszawa: Wydawnictwo DiG, 2003. — С. 51. — 412 с. — ISBN 83-7181-279-5