Січинська Олена
Олена Січинська | |
---|---|
![]() | |
Народилася | 1854 |
Померла | 31 грудня 1930 Львів |
Громадянство | ![]() ![]() ![]() |
Національність | українка |
Діяльність | громадська діячка |
Відома завдяки | діячка Союзу українок |
Олена Січинська (з дому Ган; 1854 — 31 грудня 1930, Львів) — українська громадська діячка, відома, насамперед, своєю активною діяльністю в українському жіночому русі у першій чверті ХХ століття.[1][2][3][4]
Життєпис
Олена Січинська народилася у 1854 році. Вийшла заміж за священника Миколу Січинського, у шлюбі з яким мала 11 дітей. Одинадцятим у 1887 році народився Мирослав — майбутній громадсько-політичний діяч, відомий убивством галицького намісника Анджея Потоцького. Перед тим Олена тричі поспіль розродилася мертвими малюками.[5]
Олена Січинська була головою жіночого конгресу, скликаного у Львові 26 грудня 1908 року Клубом руських жінок та Гуртком українок, що наголосив на потребі створення центральної жіночої організації України на противагу федерації різних товариств. Поряд з Костянтиною Малицькою була прихильницею центральної жіночої організації.
14 грудня 1912 року Січинська головувала на таємних зборах, ініційованих Оленою Степанів, на які прибули жінки з різних товариств. На зборах жінки не погодилися з попереднім рішенням чоловіків беззастережно підтримувати Австро-Угорщину у протистоянні з Російською імперією. Вони вважали, що українці мають проаналізувати різні аспекти міжнародного становища, якнайкраще використати ситуацію на користь української справи і зі зброєю боротися проти Росії за незалежну, соборну Українську державу[6].
22-23 грудня 1921 року Січинська, поряд із Софією Вольською-Мурською, Францішкою Вольською, Ольгою Коренець, Оленою Степанів, Оленою Федак-Шепарович, входила до організаційного комітету З'їзду українських жінок у Львові.[7]
Померла громадська діячка 31 грудня 1930 року у Львові.
Примітки
- ↑ Українознавчий альманах / Упор. І. Грабовська — К., 2011. — Вип. 6. — С. 84.
- ↑ Інформаційно-просвітницьке видання «Я» / Ред. Т. Ісаєва. — Спец. випуск. — Харків, 2009. — С. 37.
- ↑ Луговий О. Визначне жіноцтво України // Українське життя в Севастополі. Процитовано 23 червня 2019.
- ↑ Українознавчий альманах. — К., 2011. — Вип. 6. — C. 85.
- ↑ Герей В. Мирослав Січинський: кулі для Потоцького // На скрижалях. — 2016.
- ↑ Українське жіноцтво — слава між Січовими Стрільцями; Союз українок Коломийщини. Процитовано 5 липня 2019.
- ↑ Артимишин П. Союз українок: від становлення до діяльності // Локальна історія. Процитовано 5 липня 2019.
Джерела
- Богачевська-Хомяк М. Білим по білому: Жінки в громадському житті України, 1884—1939 — К.: Либідь, 1995 — сс. 142, 147, 197—200.
- † Посмертні згадки // Діло. — 1931. — Ч. 3 (3 січ.). — С. 6.
![]() |
Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |