Україна в диму
![]() | Ця стаття містить текст, що не відповідає енциклопедичному стилю. (квітень 2019) |
Україна в диму | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Жанр | соціальна лірика | |||
Автор | Ігор Павлюк | |||
Мова | українська мова | |||
Опубліковано | 2009 | |||
| ||||
Павлюк Ігор. Україна в диму. Послання з резервації: Соціальна лірика. – Луганськ: Книжковий світ, 2009. – 168 с.
Передмова Бориса Олійника, післямова Миколи Малахути.
Ця книга стала книгою року-2009 в Україні [1].
У своїй передмові до книги Борис Олійник зокрема зазначає:
«З-поміж поетів свого покоління Ігор Павлюк стоїть дещо осібно. Як питомий українець, він усім єством своєї бунтівної натури радо і гордо сприйняв проголошення незалежності. Але, надбавши досить вагомий життєвий досвід по ранньому змужнінні, не кинувся, на одміну від багатьох ровесників, в ейфорію, сприйнявши об’явлене як уже зреалізоване. І найголовніше – не взявся обпльовувати усе своє вчорашнє всуціль, оскільки, казано вище, має тривку пам’ять на добро і добрих людей, котрі його, сироту, не покинули в одинокості на перехрестях доріг. За нинішнього постнульового падіння суспільної моралі, такі особистості, як Ігор Павлюк, є обнадійливим взірцем передовсім для молоді. Оскільки він своєю життєвою і творчою практикою доводить, що є константи – Україна, мати, отець, рідна земля, – які не надаються на торги. Бо – вічні. І в цьому – крайня необхідність поезії Ігоря Павлюка нині і прісно».
А Іван Дзюба у книзі «Нагнітання мороку» (с.352) пише про цю книгу Ігоря Павлюка:
«Довженкові тоді була Україна в огні… Нині — Україна в диму (так назвав свою нову книжку поет Ігор Павлюк)».
Прочитати «Україну в диму» можна тут: http://www.ukrlit.vn.ua/lib/pavluk/ukrina%20v%20dimu.pdf
Рецензії
- Борис Олійник. Чоловіча поезія. Роздуми про творчість Ігоря Павлюка
- Тетяна Дігай. Риби на асфальті, або Політ у глибину
Посилання
- Україна в диму
- ФАКТЫ и комментарии. Борис Олийнык: «В личности поэта и его творчестве привлекает, прежде всего, откровенность»
- Іван ДЗЮБА. «Нагнітання мороку: від чорносотенців ХХ ст. до українофобів початку ХХІ ст.»[недоступне посилання з липня 2019]