Дробний Іван Семенович
Дробний Іван Семенович | |
---|---|
Народився | 16 січня 1931 |
Помер | 22 жовтня 2018 (87 років) |
Діяльність | поет |
Alma mater | Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького |
Членство | Національна спілка письменників України |
Іва́н Семе́нович Дро́бний (16 січня 1931, село Богуславець, нині Золотоніського району Черкаської області — 22 жовтня 2018)[1] — український поет. Член Національної спілки письменників України (від 1977 року).
Біографічні відомості
1954 року закінчив мовно-літературний факультет Черкаського педагогічного інституту. За фахом учитель української мови і літератури.
Був 30 років на педагогічній роботі. Працював учителем Золотоніської середньої школи. Нагороджено Грамотою Міністерства освіти УРСР.
Лауреат обласної літературно-публіцистичної премії імені В. Симоненка.
Творчість
Друкується від 1954 року.
Автор збірок поезій:
- «Добридень, люди» (1962);
- «Білий світ» (1976);
- «Троїсті музики» (1983);
- «Блакитне дерево Дніпра» (1988);
- «Груша серед поля» (1996);
- прозової книги «Хата з лободи» (2003), до якої увійшли автобіографічна повість і літературні портрети краян;
- вибраних творів «Вереснева золота печаль».
Віршам Дробного властиві ліризм, пісенні інтонації. Деякі з них поклали на музику Іван Сльота та інші композитори.
Окремі поезії Дробного перекладено російською мовою.
Автор багатьох статей і заміток про історію Черкащини.
1998 року став лауреатом Черкаської обласної літературно-публіцистичної премії «Берег надії» імені Василя Симоненка [2] за збірку «Груша серед поля».
Письменник Сергій Носань так висловився про творчість Івана Дробного:
«Його твори навдивовижу ясні, прості і потрібні людям, як шматочок хліба, як ковток студеної криничної води, як чисте повітря… І все ж при зовнішній простоті й доступності поезії Дробного несуть у собі філософську глибину народної мудрості, іронію, часто зблискують так притаманним народу нашому гумором і лагідною веселістю…»
Бібліографія
- Добридень, люди: Поезії. — К.: Радянський письменник, 1962. — 64 с.
- Білий світ: Поезії. — К.: Радянський письменник, 1976. — 79 с.
- Троїсті музики: Поезії. — К.: Радянський письменник, 1983. — 101 с.
- Блакитне дерево Дніпра: Поезії. — К.: Радянський письменник, 1988. — 119 с.
- Груша серед поля: Поезії. — Черкаси: Сіяч, 1996. — 111 с.
- Хата з лободи: Автобіографічна повість. Літературні портрети краян. — Черкаси: Відлуння-Плюс, 2003. — 591 с.
Примітки
- ↑ Пішов із життя відомий поет Іван Дробний. Прочерк. 25 жовтня 2018. Процитовано 25 жовтня 2018.
- ↑ Черкаська обласна рада. Нагороди
Література
- Письменники Радянської України : біобібліографічний довідник / авт.-упоряд.: В. К. Коваль, В. П. Павловська. — К. : Радянський письменник, 1981. — 327 с. — С. 77.
- Пономаренко М. Ф. Дробний Іван Семенович // Українська літературна енциклопедія : В 5 т. / редкол.: І. О. Дзеверін (відповід. ред.) та ін. — К. : Голов. ред. УРЕ ім. М. П. Бажана, 1990. — Т. 2 : Д—К. — С. 111.
- Письменники України : довідник / упоряд. Д. Г. Давидюк, Л. Г. Кореневич, В. П. Павловська. — Дніпропетровськ : ВПОП «Дніпро», 1996. — 397 с. — ISBN 5-7707-9062-8. — С. 84.
- Поліщук В. Т. Іван Дробний: [Про нього. Вірші для дітей] // Гілочка. — Черкаси, 2002. — С. 88—95.
- Носань С. Івану Дробному — 60 // Молодь Черкащини. — 1991. — 7—13 січня. — С. 6.
- Трохименко В. Першу книжку прози поета Івана Дробного «Хата з лободи» називають підручником з патріотизму // Нова Доба. — 2003. — 21 жовтня. — С. 14.
- Маренич А. Співець рідного краю // Нова Доба. — 2001. — 16 січня. — (Додаток «Літературної сторінки» — С. 8).
- Осадча Н. Білий світ І. Дробного // Златокрай. — 1999. — 2 квітня.
- Бурій В. Поет, селянський син / Валерій Бурій // Катеринопільський вісник. — 2001. — 10 лют. — С. 4.
- Дзюбан Г. Хліб насущний і хліб духовний: [Розмова з І. Дробним] // Холодний Яр. — 1997. — № 6. — С. 64—69.
Посилання
- Національна спілка письменників України. Письменницький довідник
- Видатні люди міста Золотоноші
- Колекція цифрових ресурсів. Іван Дробний[недоступне посилання з липня 2019]