Нікольське (Алеутський округ)
село Нікольське | |
---|---|
Никольское | |
![]() | |
Країна | ![]() |
Суб'єкт Російської Федерації | Камчатський край |
Муніципальний район | Алеутський округ |
Код ЗКАТУ: | 30201000001 |
Код ЗКТМО: | 30601401101 |
Основні дані | |
Населення | ▲ 718 (2018) |
Площа | 404 км² |
Поштовий індекс | 684500 |
Телефонний код | +7 41547 |
Географічні координати: | 55°11′51″ пн. ш. 165°59′51″ сх. д. / 55.19750000002777313° пн. ш. 165.99750000002777028° сх. д.Координати: 55°11′51″ пн. ш. 165°59′51″ сх. д. / 55.19750000002777313° пн. ш. 165.99750000002777028° сх. д. |
Часовий пояс | MSK+9 (UTC+12) |
Мапа | |
| |
|
Ні́кольське (рос. Никольское) — село, єдиний населений пункт та адміністративний центр Алеутського округ Камчатського краю Російської Федерації.
Населення становить 718 (2018) осіб.
Село розташоване на острові Беринга — найбільшому з Командорських островів.
Історія
Засноване 1826 року переселенцями з острова Атту (один з Алеутських островів).
Постановою ВЦВК від 10 січня 1932 року з острівного Алеутського тубільного району був утворений Алеутський національний район з адміністративним центром у селищі Нікольському на острові Беринга.
На початок XXI століття Нікольське залишилося єдиним населеним пунктом на архіпелазі. Раніше існували також населені пункти Сєверне, Саранне на острові Беринга та Преображенське на острові Мідний, жителі яких були переселені до Нікольського у 1960-х роках.
Населення
1888[1] | 1926[2] | 1939[3] | 1959[4] | 1970[5] | 1979[6] | 1989[7] |
---|---|---|---|---|---|---|
342 | ↘180 | ↗252 | ↗565 | ↗1023 | ↗1240 | ↗1356 |
2002[8] | 2005 | 2009[9] | 2010[10] | 2012[11] | 2013[12] | 2014[13] |
↘808 | ↘752 | ↘613 | ↗676 | ↗705 | ↘691 | ↗692 |
2015[14] | 2016[15] | 2017[16] | 2018[17] | |||
↘637 | ↗683 | ↗688 | ↗718 |
Примітки
- ↑ Географическо-статистический словарь Амурской и Приморской областей, со включением некоторых пунктов сопредельных с ними стран / Сост. преп. Благовещ. муж. гимназии Александр Кириллов. - Благовещенск : тип. т-ва Д.О. Мокин и К°, 1894. -[4, IV, 543 с. ; 25. - Библиогр.: с. III-IV.]
- ↑ Список населённых мест Дальневосточного края: по материалам Всесоюзной переписи населения 17 декабря 1926 года и Приполярной переписи 1926-27 года.. — Дальневост. краевой стат. отд.. — Хабаровск, Благовещенск : Далькрайлит, 1929. — С. 208. — 229, [3] с. — 500 екз.
- ↑ Всесоюзная перепись населения 1939 года. Численность сельского населения СССР по районам, крупным селам и сельским населённым пунктам - районным центрам. Архів оригіналу за 2 січня 2014. Процитовано 2 січня 2014. (рос.)
- ↑ Всесоюзная перепись населения 1959 года. Численность сельского населения РСФСР — жителей сельских населённых пунктов — районных центров по полу (рос.)
- ↑ Всесоюзная перепись населения 1970 года. Численность сельского населения РСФСР - жителей сельских населенных пунктов - районных центров по полу. Архів оригіналу за 14 жовтня 2013. Процитовано 14 жовтня 2013. (рос.)
- ↑ Всесоюзний перепис населення 1979 р.
- ↑ Всесоюзний перепис населення 1989 року. Архів оригіналу за 23 серпня 2011.
- ↑ Всероссийская перепись населения 2002 года. Том. 1, таблица 4. Численность населения России, федеральных округов, субъектов Российской Федерации, районов, городских поселений, сельских населённых пунктов - райцентров и сельских населённых пунктов с населением 3 тысячи и более. Архів оригіналу за 3 лютого 2012. (рос.)
- ↑ Численность постоянного населения Российской Федерации по городам, посёлкам городского типа и районам на 1 января 2009 года. Архів оригіналу за 2 січня 2014. Процитовано 2 січня 2014.
- ↑ Итоги Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям. Таблица 35. Оценка численности постоянного населения на 1 января 2012 года. Архів оригіналу за 31 травня 2014. Процитовано 31 травня 2014.
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2013 года. — М.: Федеральная служба государственной статистики Росстат, 2013. — 528 с. (Табл. 33. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов). Архів оригіналу за 16 листопада 2013. Процитовано 16 листопада 2013.
- ↑ Таблица 33. Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2014 года. Архів оригіналу за 2 серпня 2014. Процитовано 2 серпня 2014.
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2015 года. Архів оригіналу за 6 серпня 2015. Процитовано 6 серпня 2015.
- ↑ Чисельність населення Російської Федерації за муніципальними утвореннями на 1 січня 2016 року
- ↑ (рос.) Чисельність населення Російської Федерації за муніципальними утвореннями на 1 січня 2017 року. 31 липня 2017. Архів оригіналу за 31 липня 2017. Процитовано 31 липня 2017.
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года (рос.). Архів оригіналу за 26 липня 2018. Процитовано 25 липня 2018.
![]() |
Це незавершена стаття з географії Камчатського краю. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |