Петш Янаш
Петш Янаш | ||||
---|---|---|---|---|
Pětš Janaš | ||||
Народився | 19 листопада 1933 або 1933[1][2] Котбус, Німеччина | |||
Помер | ||||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | письменник, педагог, перекладач, лексикограф, публіцист | |||
Сфера роботи | сорабістика[2], лужицькі мови[2], лексикографія[2] і translation into Sorbian languaged[2] | |||
Мова творів | нижньолужицька | |||
Членство | Q102551104? | |||
Нагороди | ||||
| ||||
Петш Янаш, інший варіант — Клаус-Петро Янаш, німецький варіант — Петер Яннаш, Клаус-Петер Яннаш (н.-луж. Pětš Janaš, Klaws-Pětr Janaš н.-луж. Pětš Janaš, Klaws-Pětr Janaš нім. Peter Jannasch, Klaus-Peter Jannasch 19 листопада 1933 року, Котбус, Німеччина) — нижньолужицький педагог, перекладач, громадський діяч і видавець словників і підручників нижньолужицької мови. Лауреат премії імені Якуба Чишинського .[3]
Біографія
Народився 19 листопада 1933 року у нижньолужицькій сім'ї у місті Котбус. У 1952 році закінчив серболужицьку гімназію у Будішині . Вивчав германістику і сорабістіку у Лейпцігському університеті . З 1956 року викладав у нижньолужицькій комуні Борково, де у 1958 році видав свій перший підручник.[4] Потім працював у Вищій політехнічній школі у комуні Борково та серболужицькій вищій школі у Котбусі. З 1973 року працював у серболужицькому педагогічному об'єднанні. З 1979 року був членом Нижньолужицької мовної комісії,[5] яка входила до складу серболужицької мовної комісії при Інституті серболужицького народознавства .
Після 1991 року разом з Маріанною Біртлер брав участь у реформації серболужицької освіти та організації телемовлення лужицькими мовами на каналі ORB. У 1992 році заснував Нижньолужицьку організацію «Źěłanišćo za serbske kubłańske wuwijanje Chóśebuz».[6]
У 2005 році був удостоєний премії імені Якуба Чишинського «за значний внесок у збереження нижньолужицької мови». 24 листопада 2012 був нагороджений пам'ятною медаллю міста Котбус.[7]
Твори
- Moja prědna serbska knigła. Domowina, Budyšyn, 1960
- Wjasole wuknjomy. Wucbnica za 2. lětnik za serbsku wucbu na wušych šulach z dolnoserbskeju wucbu . Domowina, Budyšyn, 1966
- Naša serbšćina: zakładny kurs dolnoserbšćiny za pśigotowańske rědownje Serbskeje rozšyrjoneje wušeje šule . Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšyn, 1976
- Niedersorbische Grammatik. Domowina-Verlag, Bautzen, 1976
- Niedersorbische Grammatik für den Gebrauch der Sorbischen Oberschule. 2., durchgesehene Auflage. Domowina-Verlag, Bautzen, 1984
- Wörterbuch Deutsch-Niedersorbisch. Němsko-dolnoserbski słownik. Domowina-Verlag, Bautzen, 1990.
- Spěwaj, grajkaj, powědaj! Wučbnica dolnoserbšćiny za wukubłanje źěśownicow. Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšyn 1990;
Переклади
- Antoine de Saint-Exupéry: Ten mały princ. Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2010 ISBN 978-3-937467-72-6
- Wilhelm Busch: Maks a Moric. Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2014 року, ISBN 978-3-943052-68-8
- Wilhelm Busch: Das Bad am Samstagabend. So kupać ma, hdyž wječor je a sobota. Se kupaś ma, gaž wjacor jo a sobota. Dreisprachige Ausgabe: Obersorbisch, Deutsch, Wendisch (Niedersorbisch). Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2015 року, ISBN 978-3-943052-95-4
Примітки
- ↑ Catalog of the German National Library
- ↑ а б в г д Czech National Authority Database
- ↑ Myto Ćišinskeho. Nošerjo Myta Ćišinskeho a Spěchowanskeho myta k Mytu Ćišinskeho Załožby za serbski lud
- ↑ Gregor Wieczorek, Hundert a dwě lěśe na swójom narodnem dwórje. Krotke wobspomnjeśe Henrietty Lukasoweje z Bórkow., Nowy Casnik, 25.02.2014
- ↑ Zespominanje źěła Dolnoserbskeje rěcneje komisije, pśednjasone wót jeje doněntejšnego pśedsedarja Manfreda Starostu na prědnem pósejźenju «noweje» komisije, Nowy Casnik, 24.03.2009
- ↑ Ten Mały Princ: Swětowa literatura — dolnoserbski
- ↑ Laudatio zur Verleihung der Ehrenmedaille der Stadt Cottbus an Klaus-Peter Jannasch am 24. November 2012 im Musikzimmer von Schloss Branitz