Шарикова Зоя Кирилівна
Зоя Кирилівна Шарикова | |
---|---|
Народилася | 11 травня 1955 (69 років) Іванівка, Херсонська область, Українська РСР, СРСР |
Громадянство | ![]() ![]() |
Місце проживання | Київ |
Діяльність | журналістка |
Alma mater | Факультет журналістики Київського університету імені Тараса Шевченка (1977) |
Нагороди | ![]() ![]() |
Зоя Кири́лівна Ша́рикова (нар. 11 травня 1955, с. Іванівка, Херсонська область) — українська журналістка. Заслужений журналіст України (2005).
Член Національної спілки журналістів України.
Життєпис
Народилася в селі Іванівка (нині смт Іванівка) на Херсонщині. Здобула вищу освіту на факультеті журналістики Київського державного університету імені Тараса Шевченка, який закінчила 1977 року. В студентські роки мала прізвище Плехун[1].
Працювала в Іванівській районній газеті «Нове життя» старшим літпрацівником (1971—1977). У 1977—1990 роках — кореспондент, старший кореспондент, завідувач відділу газети «Київська правда»; 1990—1994 — редактор І категорії Редакційно-видавничого відділу Верховної Ради України; з 1994 — старший консультант Комітету Верховної Ради України з законодавчого забезпечення свободи слова. З грудня 1997 по вересень 1999 року обіймала посаду керівника пресслужби Центральної виборчої комісії. На початку 2000-х певний час була прессекретарем голови Всеукраїнського політичного об'єднання «Єдина Родина» Олександра Ржавського. У березні 2005-го повернулася на посаду керівника пресслужби, а згодом (після внесення змін до структури Секретаріату Комісії) — заввідділу взаємодії із засобами масової інформації Секретаріату Центральної виборчої комісії. Державний службовець 3-го рангу.
Співпрацювала з газетами «Голос України», «Київська правда», «Міст» та ін. Автор інформаційно-аналітичного видання «Парламент України: вибори-98», співавтор збірників з питань законодавчого забезпечення свободи слова.
Спеціалізація в журналістиці — культура, мистецтво, забезпечення свободи слова. Захоплення — туризм, музика.
Проживає в Києві.
Громадська діяльність
Секретар НСЖУ (з травня 2017 року). Член правління Київської організації НСЖУ. Водночас у 2015—2017 роках — член Комісії з журналістської етики (КЖЕ), з 2017 року — голова ревізійної комісії КЖЕ[2].
Член редакційної ради журналу «Журналіст України» (з 2017)[3].
Нагороди, відзнаки
- Почесне звання Заслужений журналіст України (2005).
- Почесна грамота Кабінету Міністрів України.
- Почесна грамота Центральної виборчої комісії.
- Почесна грамота Київського міського голови.
Примітки
- ↑ Журналісти з Київського університету: спогади, світлини, імена / А. Ф. Горлов та ін. — Фастів: Поліфаст, 2008. — С. 201.
- ↑ Андрій Куликов став головою Комісії з журналістської етики
- ↑ Затверджено оновлений склад редакційної ради спілчанського журналу, Сайт НСЖУ, 6 жовтня 2017, процитовано 6 жовтня 2017
Джерела
- Журналісти з Київського університету: спогади, світлини, імена / А. Ф. Горлов та ін. — Фастів: Поліфаст, 2008.