Папужка жовточеревий
Папужка жовточеревий | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Pezoporus occidentalis (Gould, 1861) | ||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Geopsittacus occidentalis | ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Папужка жовточеревий[2] (Pezoporus occidentalis) — вид папуг родини Psittaculidae. Ендемік Австралії.
Історично вид був досить нерідкісним по всій посушливій та напівпосушливій Австралії, і часто траплявся до 1880-х років. Не було підтверджених спостережень між 1912 і 1979 роками, що призвело до припущень, що він вимер. З 1979 року було декілька підтверджених спостережень, і знайдено кілька мертвих екземплярів. Перші фотографічні та відеографічні докази живих птахів були надані 3 липня 2013 року. Фотограф-натураліст Джон Янг заявив, що після 17 000 годин у полі та 15 років пошуків йому вдалося зробити кілька фотографій і 17 секунд відео. Цілеспрямовані акустичні дослідження по всій країні з 2013 року виявили не більше 30 особин. Наразі папужка жовточеревий відомий з одного місця на південному заході Квінсленда та шести місць у північній половині посушливої Західної Австралії. Припускається, що загальна чисельність виду не перевищує 200 птахів.
Це відносно невеликий папуга, завдовжки 23-25 см. Переважний колір його оперення жовтувато-зелений з темно-коричневими, чорними та жовтими плямами.
Це птах з переважно наземними звичками, який літає лише злякавшись або вирушаючи на пошуки води. Веде переважно нічний спосіб життя і має приховані звички, які важко виявити навіть там, де птахів багато. Схоже, що його природним місцем існування є луки, на яких переважають трави роду Triodia, які простягаються через суху внутрішню частину австралійського континенту. Старі звіти показують, що він ніколи не живе далеко від джерела води. Харчується, в основному, насінням трав.
- ↑ BirdLife International (2022). Pezoporus occidentalis: інформація на сайті МСОП (версія 2023.1) (англ.) 15 лютого 2024
- ↑ Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — ISBN 978-617-7553-34-1.
- Night Parrot Recovery Team — Night Parrot Recovery Team
- Night Parrot — Australian Museum
- Night Parrot Internet Bird Collection
- Night Parrot. Parrot Encyclopedia, World Parrot Trust
- Night Parrot Pezoporus occidentalis. BirdLife Species Factsheet, BirdLife International
![]() |
Це незавершена стаття про папуг. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |