Вільховець (Кросненський повіт)
Село
![]() Координати 49°28′21″ пн. ш. 21°36′11″ сх. д. / 49.47250000002777170° пн. ш. 21.60333333002778033° сх. д.Координати: 49°28′21″ пн. ш. 21°36′11″ сх. д. / 49.47250000002777170° пн. ш. 21.60333333002778033° сх. д.
|
Вільховець (пол. Olchowiec) — лемківське село в Польщі, у гміні Дукля Кросненського повіту Підкарпатського воєводства. Населення — 68 осіб (2011[1]).
Село закріпачене за волоським правом у першій половині XVI ст.
За податковим реєстром 1581 р. село було власністю за волоським правом Стадницьких гербу Шренява у Бецькому повіті; село належало до парохії Мисцова, в селі було 5 селянських дворів.
У 1880 році в селі проживало 390 українців-грекокатоликів і 10 юдеїв, а в присілку Баране — 44 українці-грекокатолики.
У 1932 р. місцева громада своїми силами збудувала школу.
У 1935 р. в селі проведена комасація (обмін) ґрунтів, налічувалося 87 господарств (82 українські та 5 циганських).
У 1939 році в селі проживало 520 мешканців (515 українців і 5 євреїв)[2]. Під час вибуху Другої світової війни мобілізовані жителі села не встигли дістатися збірних пунктів, як уже скінчилися бойові дії. У середині грудня з'явились німецькі солдати, які розмістились у школі. В 1941 р. вони приступили до побудови фортифікованої казарми, яку ж самі знищили перед відступом у 1944 р. За роки німецької окупації на примусові роботи вивезено 48 жителів, повернулися лише 5.
Під час проходження радянсько-німецького фронту 30 вересня 1944 р. згоріло кільканадцять господарств, а церква отримала сильні пошкодження. Після Другої світової війни Лемківщина, попри сподівання лемків на входження в УРСР, була віддана Польщі, а 64 родини корінного українського населення примусово-добровільно вивезені в СРСР (кілька родин вивезені 18 грудня 1944 р. зі станції Сянік, ще 318 осіб — у середині січня 1945 р.). Згодом, у період між 1945 і 1947 роками, у цьому районі тривала боротьба між підрозділами УПА та радянськими військами. 27 травня 1947 року під час Операції Вісла 11 українців села були ув'язнені в концтаборі Явожно, 10 родин (80 осіб) було депортовано на понімецькі землі Польщі, 10 родинам (31 житель) вдалося залишитися завдяки ксьондзу зі Жмигорода, який видав їм за хорошу оплату фальшиві римо-католицькі метрики[3]. Тільки двом депортованим родинам вдалося пізніше повернутися на рідну землю.
У 1975—1998 роках село належало до Кросненського воєводства.
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року[1][4]:
Загалом | Допрацездатний вік |
Працездатний вік |
Постпрацездатний вік | |
---|---|---|---|---|
Чоловіки | 33 | 10 | 17 | 6 |
Жінки | 35 | 13 | 14 | 8 |
Разом | 68 | 23 | 31 | 14 |
Хоча перша відома дерев'яна церква була закуплена на Закарпатті в 1792 р., однак напевне попередньо була інша, бо метричні книги велися з 1760 р. У 1934 р. зведена нова греко-католицька церква Перенесення Мощей святого Отця Николая, яка належала до Дуклянського деканату Апостольської адміністрації Лемківщини. В 1952 р. українці відремонтували церкву, наступного року відстояли від зруйнування польською владою. Попри офіційне опломбування церкви там час від часу відбувалися богослужіння. З 1978 р. в церкві почергово проводили богослужіння римо-католицький священик з Полян і греко-католицький з Команчі. Поставлений у церкві наприкінці 1980-х років іконостас перенесли в 2000 р. до новозбудованої церкви коло Ярослава.
У селі також збереглися пам'ятки:
- давній кам'яний міст, що веде до церкви
- сільський цвинтар з кам'яними надгробками XIX ст. роботи майстрів із Коросна
- кілька традиційних лемківських хиж XIX ст.
- придорожні кам'яні хрести
- приватний музей лемківської культури пана Тадеуша Кєлбасинського
З 1990 р. в селі щорічно проводяться лемківські кермеші — зустрічі лемків Польщі та із-за кордону з нагоди відпусту на Івана.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вільховець (Кросненський повіт)
- ↑ а б в GUS. Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r. [Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011]. Процитовано 12 серпня 2018.
- ↑ Володимир Кубійович. Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939 [Архівовано 21 лютого 2021 у Wayback Machine.]. — Вісбаден, 1983. — с. 40.
- ↑ Акція «Вісла». Документи / упор. Євген Місило. — Львів; Нью-Йорк: Наукове товариство ім. Т. Шевченка, 1997. — ISBN 5-7707-8504-7. — С. 443.
- ↑ Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років GUS. Pojęcia stosowane w statystyce publicznej [Терміни, які використовуються в публічній статистиці]. Архів оригіналу за 20 вересня 2018. Процитовано 14 серпня 2018.
- Історія населених пунктів гміни Дукля [Архівовано 6 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Шематизм греко-католицької єпархії Лемківщини. — Львів, 1936 — с. 67 [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Apokryf Ruski [Архівовано 3 травня 2018 у Wayback Machine.]
- Olchowiec 1.) z Baraniem // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1886. — Т. VII. — S. 452. (пол.) (пол.)
- Olchowiec (opis + foto) [Архівовано 13 квітня 2022 у Wayback Machine.] (пол.)
![]() |
Це незавершена стаття про Підкарпатське воєводство. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |