Хабіб Ашур
Хабіб Ашур | |
---|---|
араб. الحبيب عاشور | |
![]() | |
Народився | 25 лютого 1913 El Abassiad, Сфакс, Туніс |
Помер | 14 березня 1999[1] (86 років) El Abassiad, Сфакс, Туніс |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | профспілковий діяч, політик, підприємець |
Знання мов | арабська[2] |
Посада | генеральний секретар, генеральний секретар і генеральний секретар |
Партія | Neo Destourd і Socialist Destourian Partyd |
Хабіб Ашур (араб. الحبيب عاشور) (народився 25 лютого 1913 року в місті Аббасія на островах Керкенна - 14 березня 1999) — туніський профспілковий лідер. Віце-президент Міжнародної конфедерації вільних профспілок.
Був одним з найближчих прихильників Хабіба Бурґіби[3], який у 1956 році привів Туніс до незалежності. У 1946 році Ашур був одним із засновників «Всезагального туніського об'єднання праці» (ВТОТ). 5 серпня 1947 року поранений під час битви повстанців з французькими військами[3]. Кілька разів був заарештований і поміщений у в'язницю, як до, так і після незалежності Тунісу в 1956, в тому числі після загального страйку у "Чорний четвер" 26 січня 1978 року[4][5]. Був тричі президентом ВТОТ: 1963-1965, 1970-1981 і 1984-1989[6]. У 1956 році короткочасно відколовся від ВТОТ, програвши на VI з'їзді боротьбу за посаду генерального секретаря Ахмеда Бен Салаха і створивши конкуруючу Туніську профспілку робітників.
- ↑ а б Munzinger Personen
- ↑ Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- ↑ а б Les leaders du mouvement syndical (фр.). Всезагальне туніське об'єднання праці. Архів оригіналу за 28 червня 2013. Процитовано 21 червня 2013.
- ↑ Страны мира: краткий политико-экономический справочник. — Москва : Политиздат, 1980. — 497 с.
- ↑ Тунис, Тунисская Республика. Географический справочник. Архів оригіналу за 8 липня 2012. Процитовано 21 червня 2013.
- ↑ Les congrès de l’UGTT (фр.). Всезагальне туніське об'єднання праці. Архів оригіналу за 28 червня 2013. Процитовано 21 червня 2013.