Gaumont
![]() | Ця стаття в процесі редагування певний час. Будь ласка, не редагуйте її, бо Ваші зміни можуть бути втрачені. Якщо ця сторінка не редагувалася кілька днів, будь ласка, приберіть цей шаблон. Це повідомлення призначене для уникнення конфліктів редагування. Останнє редагування зробила користувачка Даринка Когутяк (внесок, журнали) о 17:01 UTC (6748407 хвилин тому). |
Gaumont L. Gaumont et compagnie | |
---|---|
Тип | кінокомпанія[d] і організація |
Організаційно-правова форма господарювання | акціонерне товариство з радою директорів s.a.i.d[1] |
Галузь | кінематограф |
Засновано | 1895 рік |
Засновник(и) | Леон Гомон |
Штаб-квартира | ![]() |
Територія діяльності | Франція |
Продукція | ігрові фільми документальні фільми анімація телевізійні програми |
Власник(и) | Sidonie Dumasd |
Дочірні компанії | Gaumont Animationd, Gaumont GmbHd і Gaumont-British Picture Corporationd[2] |
gaumont.fr | |
![]() |
«Gaumont» (фр. Gaumont — французька кіностудія художніх і документальних фільмів заснована 1895 року інженером, винахідником, сподвижником кіно Леоном Гомоном. Вважається однією з найстаріших кіностудій світу[3].
Логотип
Символом компанії «L. Gaumont et Cie» її засновник Леон Гомон вибрав стилізацію під квітку маргаритку. Це було в знак пам'яті матері Леона[4]., чиє перше ім'я було Маргарита. Крім того, в середині малюнку (по горизонталі) було представлено надпис «Gaumont» (уже потім, в різні роки, надписи ці мінялися в залежності від найменування компанії, на той час)[5]. Саме ж зображення логотипу з часом видозмінювалися (в середині XX століття на емблемі було зображено планету, оточену сонячними променями). А починаючи з 70-х років, стилізована маргаритка знову стала логотипом Gaumont, до того ж, у всіх філіалах компанії (в Англії, США, Німеччині....) завжди була присутня стилізація "під маргаритку".
Історія кіностудії
Історія більш як 100-річної компанії багатогранна, були злети та падіння, нетривалий занепад, та відродження - та на початку 2000-х років це вже глобальна компанії в індустрії кіно (присутня на всіх континентах планети) з уставним капіталом більш як 180 мльйонів € та річним оборотом в сотню мільйонів € та прибутку в 10 мільйонів €.
Передісторія
Більш як сторічна кінокомпанія Gaumont завдячує в своєму існуванні - талановитому французькому інженеру та сподвижнику фотографії й кіномистецтва - Леону Гомону. Будучи блискучим студентом, майбутнім інженером, Леон Гомон був змушений покинути коледж у віці 16 років, оскільки його батько був уже не в змозі продовжувати оплачувати його навчання. Тоді Гомон став підмайстерком на виробництві біноклів, де дуже захопився оптикою, а згодом таки продовжив навчання, але уже у вечірній час. Захоплення оптикою, згодом переросло в захоплення фотографією (модним тоді явищем), і завдяки своїй природній смекалці і набутими практичними та інженерними навичками - Леон здобував прихильність та славу в колі фотомитців і фотомайстрів. Незабаром, його в 1893 році було запрошено до компанії братів Річардсів - Comptoire General de la Photographie. І уже у віці 28 років, настирливий і майстровитий інженер-оптик Леон Гомон став, на початку 1895 року, директором цієї компанії - знаного виробника оптичного та фотографічного устаткування. Та незабаром сталася прикра розмовка між засновниками компанії та її керівництвом й колективом, а так як брати Річардси поодинці не мали достатніх коштів на утримання всього колективу та подальшого розвитку компанії - вони запропонували Леону викупити її. І відомий в паризькому світському та науковому колі Леон, таки здійснив це - заручившися підтримкою астронома Джозефа Валло (Joseph Vallot), славнозвісного інженера Густава Ейфеля і, безсумнівно, свого друга - фінансиста Альфреда Беснера (Alfred Besnier). Беснер, в липні 1895 року, віднайшов можливість для придбання компанії із її устаткуванням, а отримавши контоль над компанією, Гомон з однодумцями перейменував її в «L. Gaumont et Cie» (дослівно - «Л.Гомон і Компанія»).
Початки
На своїх початках, компанія була знана, як виробник обладнання для фотозйомки, та різних оптичних приладів (особливо завдяки сприянню в наукових колах та нашумівших досліджень астронома Джозефа Валло - який послуговувався, безпосередньо, оптичними новинками та облаштунками від інженера Гомона). Будучи відомив в науці, Гомон дуже швидко усвідомив потенціал «Сінематографа» (започаткованого братами Люм'єр в 1895 році), він одразу ж захопився цим явищем і почав працювати над своїми власними кінокамерами. І вже в наступному році компанія вивела на ринок Хронотограф (Chronophotographe), удосконалений апарат, випущений на основі патенту-розробки винахідника Джорджа Демені (Georges Demenÿ). Уже на перших порах свого становлення в бізнесі, Гомон показав, вчергове, свою смекалку та передбачливість - так, аби збільшити обороти (продажі) свого апарату-новинки в кінеметографії, він заснував ще й паралельний підрозділ в своїй компанії, який займався випуском кіно-матеріалів для показу їх на цих кіно-апаратах (слід зважити, що на ті часи був величезний попит на такі кіно-продукти). А функції керівника виробничих кіно-майстерень стала його секретар Аліс Гі-Бланше (Alice Guy Blaché), яка з тих пір і вважається першою жінкою кіно-режисером. І все ж таки, до кінця 20-го століття основний інтерес компанії Гомона лежав в технічній площині (виробництво кіноустановок та оптичних приладів), тоді як художній сегмент - був тільки у розвитку.
На рубежі 20-21 століть кінокомпанія Гомона стала товариством однодумців — піонерів кінематографу, Леону вдалося зібрати навколо себе прогресивних творців кіно та переманити кількох ключових персон від братів Люмєр й паризьких фотостудій. А мода на кіно ще більше сприяла розвитку компанії - попит на кіноустановки зростав, дефіцит кінострічок був ще більшим, тому, побудована в 1896-1897 роках, студія та майстерні в Бют-Шомон, стали в нагоді. А коли ж, в 1900 році брати Люм'єр відійшли від виробництва кінострічок - «Gaumont» став одним з монополістів кіноіндустрії на рубежу столітть (американські/нью-йоркські студії були ще в зародковому стані, як і англійські, а головним конкурентом була парижська кіностудія «Pathé»). Та новаторства Леона Гомона на тому не закінчувалися:
- компанія «L. Gaumont et Cie» започатковує свою мережу кінозалів (на арендних чи концесійних умовах)
- почали будувати свої власні великі профільні кінозали - першим з яких був Тhéâtre Cinématographique in Buttes-Chaumont, відкритий в 1905 році.
- студія Гомон стала однією з перших студій, яка запропонуваа «multifilm contracts» (постійнодіючі контракти) для своїх режисерів і акторів (до того це були просто запрошені на одноразові зйомки артисти, режисери театру).
- а уже з 1912 року компанія почала додавати в титри та афіші імена акторів - створюючи їм умови публічності, і так започатковуючи систему формування своїх першіих кінозірок (цілком автономних від театрального середовища).
Перша із перших
Часи Великої депресії
Епоха Ніколя Сейду
В 1975 році на пост президента компанії прийшов Ніколя Сейду. Цей фінансист при підтримці своєї родини, поступово скупивши акції компанії, розпочав реорганізацію компанії та вивів її зі стагнації. Він значно прискорив розвиток компанії, збільшуючи парк залів і продовжуючи амбітну продюсерську діяльність. Потім його родина продовжувала інвестиції в кіноіндустрію та скупивши акції другого ключового гравця французького кіно - компанії «Pathe». Надалі, родинний бізнес Сейду став управляти цими двома кінокомпаніями, а зали слави «Gamont» та «Pathe» об'єднані в компанії «Europalace». І на кінець 20 століття компанія Леона Гомона стала найбільшим кіногравцем в Франції з річними оборотами в сотню мільйонів доларів. Компанія знову повернула собі реноме новатора кіноіндустрії: впроваджуючи нові методи промоції, співпраці між різними напрямами кіномистецтва, кіно-кооперації (особливо в маштабах європейського кіно), впровадження цифрових технологій[6] та самого цифрового кіноматографу.
Фільмографія
За всю історію студії було відзнято тисячі різноманітних кінострічок (документальних, ігрових, анімаційних, навчальних, телевізійних). А найбільш відомими стали:
|
|
Управління кінокомпанією
На початку заснування компанії її управління вели двоє персон:
- Леон Гомон → засновник, генеральний директор
- Аліс Гі-Бланше (Alice Guy Blaché) → секретар, керівник художньої студії (кіновиробництва)
Після того, як Леон Гомон в й930 році відійшов від справ компанією управлли:
- Пол Кеймен (Paul Keim) → з 1930 по 1938 роки.
- Ален Пуаре → з 1938 року
З 1975 і по 2000-і роки компанія попала під вплив фінансової імперії родини Сейду.
- Ален Пуаре (Nicolas Seydoux)[7] → президент, головний акціонер
- Сідоні Думас (Sidonie Dumas) → генеральний директор
Бібліографія
- Philippe BINANT, Au cœur de la projection numérique, Actions, 29, 12-13, Kodak, Paris, 2007.
- Marie-Sophie CORCY, Jacques MALTHÊTE, Laurent MANNONI, Jean-Jacques MEUSY, Les Premières Années de la société L. Gaumont et Cie, Afrhc, Bibliothèque du Film, Gaumont, Paris, 1999.
- François GARÇON, Gaumont. Un siècle de cinéma, Gallimard, Paris, 1992.
- Philippe d'HUGUES et Dominique MULLER, Gaumont, 90 ans de cinéma, Editions Ramsay, Cinémathèque Française, Paris, 1986.
- Nicolas SEYDOUX, Cent ans de réflexions, Cent ans de cinéma, 6-15, Gaumont, Neuilly-sur-Seine, 1995.
Виноски
- ↑ SIRENE
- ↑ Архів преси XX століття — 1908.
- ↑ Richard Abel, The Ciné Goes to Town: French Cinema, 1896-1914, University of California Press, 1994, p. 10, ISBN 0520079361
- ↑ Nicole de Mourgues, «Le générique de film», éd. Méridiens Klincksieck, 1994, 292 p. (ISBN 2-86563-318-7), p. 179.
- ↑ Галерея логотипів кінокомпанії
- ↑ Cahiers du cinéma, n°hors-série, Paris, April 2000, p. 32.
- ↑ Présentation de la société