1-ша Кубанська козача дивізія (ЗСПР)
1-ша Кубанська козача дивізія | |
---|---|
1-я Кубанская казачья дивизия | |
На службі | 1918—1924 |
Країна | ![]() |
Вид | Іррегулярне формування |
Тип | кіннота |
Чисельність | дивізія |
Війни/битви | Другий Кубанський похід Бої за Донбас Улагаєвський десант |
Командування | |
Віктор Покровський | генерал-майор |
Володимир Крижанівський | генерал-майор |
1-ша Кубанська козача дивізія — кавалерійське з'єднання в складі Добровольчої армії і ЗСПР.
Сформована 5 (18) травня 1918 як 1-ша Кубанська козача бригада в складі 2-го і 3-го Зведених Кубанських кінних полків і взводу артилерії (2 гармати)[1][2].
Під час Другого Кубанського походу 24 липня (7 серпня) розгорнута в дивізію в такому складі[2]:
- 2-й і 3-й Зведені Кубанські кінні полки
- 2-й Уманський кінний полк
- 2-й Запорізький кінний полк
- 1-й Кубанський кінний полк
- 1-й і 2-й Хоперський кінні полки
- 2-й і 6-й Кубанські пластунські батальйони
- 1-й і 4-й Кубанські кінно-артилерійські дивізіони
- 3-тя кінна Кубанська батарея
- 1-ша кінно-гірська Кубанська батарея
У липні — серпні 1918 включала 2-й Уманський, Запорізький, Катеринодарський і Лінійний полки. 29 липня (12 серпня) 1919 2-й Уманський полк переданий до 4-ї Кубанської козацької дивізії[2].
До вересня 1918 року в дивізії налічувалося 2986 шашок, 8 гармат і 12 кулеметів[1]. У листопаді 1918 року вона увійшла в 1-й армійський корпус генерала Б. Казановича, в складі якого брала участь в боях на Північному Кавказі. Після створення Кавказької Добровольчої армії увійшла до 1-й кінного корпусу, в складі якого брала участь в розгромі 11-й і 12-й червоних армій.
Після закінчення кампанії на Північному Кавказі в лютому була перекинута на Луганське напрямок, де до кінця квітня брала участь в боях з частинами 13-ї і 8-ї армій радянського Південного фронту. В кінці квітня 1919 року перекинута на річку Манич, де взяла участь у розгромі 10-ї армії.
У травні 1919 — січні 1920 діяла на Царицинському напрямку[1]. До 5 (18) жовтня 1919 (тимчасово, без 2-го Чорноморського полку, який перебував у 2-му Кубанському корпусі) налічувала 741 багнетів, 584 шаблі, 40 кулеметів і 4 гармати[2] .
Восени 1919 до складу дивізії входили[2] :
- 2-й і 3-й Зведені Кубанські козацькі полки
- 2-й Чорноморський Кубанського козачого війська полк
- 2-й Лінійний Кубанського козачого війська полк
- Кубанський гвардійський козачий дивізіон
- стрілецький полк (з 1 (14) березня 1919; 741 багнетів, 20 кулеметів)
- 1-й Кубанський козачий кінно-артилерійський дивізіон (1-я (4 гармати) і 4-я (на укомплектуванні) Кубанські козацькі кінні батареї)
25 (7 листопада) жовтня в дивізію увійшов 1-й Таманський полк. З 11 (24) листопада 1919 включена до складу 4-го кінного корпусу. Розформована наказом від 6 (19) травня 1920 [2] .
- генерал-майор Віктор Покровський - 5 (18) травня 1918 - 9 (22) січня 1919
- генерал-майор Володимир Крижанівський - 9 (22) січня - восени 1919
- підполковник Юрій Сербин — з 24 липня (6 серпня) 1918
- полковник Ігор Ребдев — з листопада 1918
1-ша:
- полковник Володимир Крижанівський — до 9 (22) січня 1919)
- полковник Захаров
2-га:
- генерал-майор Володимир Стопчанский
- полковник Дмитро Галушка - 31 жовтня (13 листопада) 1918 - 12 (25) січня 1919
- полковник Володимир Мальований - 12 (25) січня - 6 (19) грудня 1919
- полковник Тит Остроухов - з 6 (19) грудня 1919
3-тя:
- полковник Тит Остроухов - 1 (14) жовтня 1918 - червень 1919
Для дії в складі Групи військ особливого призначення, призначеної для висадки на Кубань, із Кубанської козачої дивізії наказом від 7 (20) червня 1920 була сформована 1-я Кубанська козача дивізія в складі [1] :
- Партизанський козачий полк
- Уманський козачий полк
- Запорізький козачий полк
- Корніловський кінний полк
- 2-й кінно-артилерійський дивізіон
- запасний полк
Після невдачі Кубанського десанту 4 (17) вересня увійшла до Кінного корпусу в такому складі[1]:
- Корніловський кінний полк
- 1-й Лабінський козачий полк
- 1-й Лінійний козачий полк
- 1-й Уманський козачий полк
- Кубанський зведений дивізіон
- 1-я Кубанська козача кінна батарея
- 2-й кінно-артилерійський дивізіон
В кінці жовтня 1920 налічувала понад 1000 шабель. У листопаді увійшла в Кубанський корпус[2].
Після евакуації з Криму перейменовано в 1-шу Кубанську кінну дивізію, до складу якої увійшли[3]:
- 1-й, 2-й і 3-й Кубанські кінні полки
- Горський кінний дивізіон
- 1-й кінно-артилерійський дивізіон
- Шкуро А. Гражданская война в России: Записки белого партизана. — М.: ООО «Издательство ACT»: ООО «Транзиткнига», 2004. — 540, [4] с. — (Военно-историческая библиотека). — ISBN 5-17-025710-4
- Сайт історика С. [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.] В. [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.] Волкова. [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.] Білий рух в Росії: організаційна структура [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.]