Кирлеуцьке озеро
Кирлеуцьке озеро | ||||
---|---|---|---|---|
45°55′27″ пн. ш. 34°01′31″ сх. д. / 45.924306° пн. ш. 34.025306° сх. д.Координати: 45°55′27″ пн. ш. 34°01′31″ сх. д. / 45.924306° пн. ш. 34.025306° сх. д. | ||||
Розташування | ||||
Країна |
![]() | |||
Регіон |
Автономна Республіка Крим[1] Республіка Крим | |||
Розташування | Крим | |||
Прибережні країни |
![]() | |||
Геологічні дані | ||||
Тип | солоне | |||
Група озер | Перекопська | |||
Розміри | ||||
Площа поверхні | 20,8 км² | |||
Глибина середня | 0,3 м | |||
Довжина | 13,2 км | |||
Ширина | 3 км | |||
Вода | ||||
Басейн | ||||
Інше | ||||
Geonames | 705838 | |||
Код ДВР Росії | 21020000111106300000260 | |||
![]() | ||||
|
Кирлеу́цьке — солоне озеро в системі Перекопських озер, у Красноперекопському районі АР Крим. Довжина 13,2 км, ширина 3 км, площа 20,8 км², пересічна глибина 0,3 м,[2] найбільша глибина 0,6 м (дані 1980).[3] Улоговина видовженої форми. Береги, крім південних, високі (6–13 м), стрімкі. У південній частині озера багато острівців. Живлення за рахунок водообміну з Айгульським озером та Кияцьким озером, а також підземних вод, частково — поверхневого стоку. Солоність влітку 26–27 ‰, під час дощів зменшується до 20–21 ‰. У посушливий період відбувається природне осідання солі. Донні відклади представлені сталево-сірими мулами з кристалами солі (загальна товща становить до 5–8 м).[2] На південному березі озера розташоване село Істочне.
Література
- Понизовский А. М. Соляные ресурсы Крыма. — Симферополь, 1965. (рос.)
- Поверхностные водные объекты Крыма. Управление и использование водных ресурсов. — Симферополь, 2007. (рос.)
Виноски
- ↑ GEOnet Names Server — 2018.
- ↑ а б А. М. Оліферов (2013). Кирлеуцьке. Енциклопедія сучасної України (електронне видання). Інститут енциклопедичних досліджень НАН України. Процитовано 8 березня 2018. (англ.)
- ↑ Кирлеуцьке озеро. // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985. — Т.5. — 1980.