Теобальд I (граф Бару)
Теобальд I | |
---|---|
фр. Thiébaut Ier de Bar | |
![]() | |
Народився | 1158 |
Помер | 13 лютого 1214 невідомо |
Країна | ![]() |
Діяльність | феодал |
Знання мов | французька |
Титул | count of Bard[1] |
Рід | House of Scarponed |
Батько | Reginald II, Count of Bard |
Мати | Agnes of Bloisd[1] |
Брати, сестри | Henry I, Count of Bard[1] і Reginald of Bard[1] |
У шлюбі з | Laurette of Loond[1], Ermesinde of Bar-sur-Seined[1] і Ермезінда II (графиня Люксембургу) |
Діти | Henry II, Count of Bard[1][2], Agnes of Bard[3], Marguerite of Bard[4], Agnes of Bard[1], Elisabeth de Bar-Moussond[5] і Marguerite of Bard |
![]() | |
Теобальд (Тібо) I (фр. Thiébaut Ier de Bar, нім. Theobald I von Bar; бл. 1158 — 13 лютого 1214) — 10-й граф Бара в 1190—1214 роках, граф Люксембургу в 1197—1214 роках.
Життєпис
Походив з династії Скарпон (Монбельярський дім). Другий син Рено II, графа Бара, і Агнес (доньки Теобальда II, графа Шампані).
Народився 1158 року. 1170 року після смерті батька отримав сеньйорії Стене і Бріє. 1176 року оженився на представниці заможного роду де Лоон.
1183 року помирає його дружина. У 1189 році оженився вдруге. Того ж року разом зі старшим братом Генріхом I, графом Бара, приєднався до війська Генріха II, графа Шампані, одного з лідерів Третього хрестового походу на початковому етапі. 1191 року після загибелі брата під час облоги міста Акра Теобальд успадкував графство Барське.
1192 року повернувся на батьківщину. Близько 1195 року розлучився з другою дружиною. У 1197 році оженився з представницею Намюрського дому. Того ж року домігся від Оттона I Гогенштауфена, передачі йому та дружині графства Люксембург. Втім війна проти Філіппа I, маркграфа Намюра, з метою повернення родинних земель Намюрського дому, виявилася невдалою. 1199 року за Дінанською угодою Теобільд I від імені дружини відмовився від прав на Намюр.
У 1202 році підписав договір з лотаринзьким герцогом Симоном II, за яким Теобальд I визнавав усі володіння лотаринзького герцога. Натомість Теобальд I отримав сюзеренітет над графством Водемон, що підвищило його вплив в Лотарингії.
1211 року за грабунок церкви в Мецькій єпархії був відлучений від церкви. В якості каяття приєднався до Другого альбігойського походу. Відзначився при облозі Тулузи. В подальшому не виявив особливої ревності проти графів — прихильників катарів. 1213 року повернувся до Бара, де помер 1214 року. В графстві Бар спадкував син Генріх II. Графство Люксембург зберегла його удова Ермезінда II.
Родина
1. Дружина — Лауретта, донька графа Людовика I де Лоона.
Діти:
- Агнес (1177—1226), дружина Фрідріха II, герцог Лотарингії
2. Дружина — Ермезінда, донька Гі де Брієнна, графа Бар-сюр-Сен.
Діти:
- Генріх (1190—1239), граф Бара
- Агнес (д/н—1225), дружина Гуго I де Шатійон, граф де Сен-Поль, Блуа і Шатоден
- Маргарита (д/н — після 1259), дружина Генріха фон Зальм
3. Дружина — Ермезінда II, графиня Люксембургу.
Діти:
- Рено (д/н— 1211/1214)
- Генріх (д/н— 1211/1214)
- Єлизавета (д/н—1262), дружина Валерана II, сеньйора Моншау
- Маргарита (д/н—1270), дружина: 1) Гуго III, графа Водемон; 2) Генріха де Дампьер-ан-Астенуа, сеньйора Бюї
Примітки
- ↑ а б в г д е ж и Cawley C. Medieval Lands: A prosopography of medieval European noble and royal families
- ↑ Pas L. v. Genealogics — 2003.
- ↑ Cawley C. Medieval Lands: A prosopography of medieval European noble and royal families
- ↑ Cawley C. Medieval Lands: A prosopography of medieval European noble and royal families
- ↑ Lundy D. R. The Peerage
Джерела
- Georges Poull: La maison souveraine et ducale de Bar. Presses Universitaires de Nancy, Nancy 1994, ISBN 2-86480-831-5.
- Pegg, Mark Gregory (2008). A Most Holy War: The Albigensian Crusade and the Battle for Christendom. Oxford University Press.
|