Штепа Марія Степанівна
Марія Степанівна Штепа | ||||
---|---|---|---|---|
![]() Українська літераторка, учасниця національно-визвольних змагань Марія Штепа | ||||
Псевдонім | Тополя | |||
Народилася | 13 березня 1925 Ромашівка, Чортківський район, Україна | |||
Померла | 1 червня 2020 (95 років) Чортків | |||
Поховання | Калинівщина | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Національність | українка | |||
Діяльність | письменниця | |||
Мова творів | українська | |||
Нагороди | ||||
| ||||
![]() | ||||
Марія Степанівна Штепа (псевдо Тополя; 13 березня 1925, с. Ромашівка, Україна — 1 червня 2020[1], м. Чортків) — українська літераторка, учасниця національно-визвольних змагань. Член ОУН (1942). Орден княгині Ольги ІІІ ступеня (2018)[2][3].
Життєпис
Марія Штепа народилася 13 березня 1925 року в селі Ромашівка Чортківського повіту Тернопільського воєводства Польської республіки (нині Чортківського району Тернопільської області України).
У 1944—1946 роках — зв'язкова збройного підпілля на Чортківщині. В 1946 році Марію заарештовують органи НКДБ, засуджують на 10 років. Покарання відбувала у ВТТ Мордовії та Челябінській області (обидва нині РФ).
Від 1968 — в Україні.
У 1980-х роках організувала церковний хор в селі Білобожниця, який проводив репетиції у неї вдома. Ініціювала спорудження пам’ятника «Жертвам тоталітарного режиму» в центрі села й відновлення могили Січового стрільця на Білобожницькому цвинтарі.
Заснувала музей політв"язнів та репресованих в Чортківському районі у приміщенні Бучацького єпархіального управління УГКЦ. [4]
Померла 1 червня 2020 року.
До кінця своїх днів проживала в притулку Чортківського відділу благодійного фонду «Карітас».
Доробок
Книги
- «Терниста дорога пам'яті» (2001),
- «Незрадливий душі оберіг» (2001),
- «Чотири долі» (2002)
- «У нев'янучий віночок» (2003),
- «Хтось розсипав червоні коралі» (2003),
- «Від тюрми чортківської до сибірської» (2005).
- "Терновий вінок Ромашівки" (2006)
- "Пам"ять кличе" (2006)
- "Прийми їх, Господи Боже, в оселях своїх..." (2007)
- "Відлетіли ангелятами, з неба світять нам зірками" (2009)
- "Цей меч зломиться, але не зігнеться ніколи" (2011)
- "Під московською шинеллю билося українське серце" (2012)
- «Обкрадене дитинство» (2017)
Фільми
У 2021 році режисерка Марія Яремчук відзняла документальний фільм «Марія» з циклу «Жива УПА», вихід на екрани якого очікується у жовтні 2021 року[5].
Примітки
- ↑ Померла легендарна зв'язкова УПА Марія Штепа, Чортків.City, 1 червня 2020 р.
- ↑ Указ Президента України від 22 серпня 2016 року № 338/2016 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 25-ї річниці незалежності України»
- ↑ Лякуш Т. Не схилилась Тополя під вітром епох / Тетяна Лякуш // Голос народу. — 2016. — № 36 (2 вер.). — С. 2. — (Обереги роду).
- ↑ У Чорткові померла легендарна зв’язкова УПА. Збруч (укр.). 1 червня 2020. Процитовано 19 жовтня 2021.
- ↑ Лякуш, Т. У Чорткові знову знімають кіно — стрічка про легендарну «Тополю» // Чортків.City. — 2021. — 20 травня.
Джерела
- Барна В. Штепа Марія Степанівна // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 651. — ISBN 978-966-528-279-2.
Посилання
![]() | |
---|---|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |