Беррард (затока)
Беррард | |
Вливаються | Seymour Riverd |
---|---|
Країна |
![]() |
Адміністративна одиниця | Метро-Ванкувер |
Вертикальна глибина | 66 м |
![]() |
Координати: 49°18′15″ пн. ш. 123°12′56″ зх. д. / 49.30416666669477621° пн. ш. 123.21555555558778394° зх. д.
Затока Беррард (Halkomelem [1] фр. Baie Burrard) — відносно мілкий фіорд на північному заході Нижнього материка, Британська Колумбія, Канада. Утворений під час останнього льодовикового періоду, який відокремлює місто Ванкувер і решту низинного півострова Беррард на півдні від прибережних схилів гір Норт-Шор, які охоплюють Західний Ванкувер і місто й округ Північний Ванкувер на півночі.
Затока Беррард відкривається на захід у протоку Джорджія між мисами Аткінсон і Грей. Центральний півострів Ванкувера виступає на північний захід у затоку, розділяючи її на широку зовнішню затоку Беррард на заході та подовжену внутрішню затоку Беррард на сході. Південно-східна частина зовнішньої затоки є відкритою затокою, відомою як Англійська затока, яка має вузьку східну затоку під назвою Фолс-Крік. Потім внутрішня затока розширюється до гавані Ванкувер, де розташований порт Ванкувера, найбільший порт Канади.
На східному кінці гавані затока Беррард знову звужується до 350 м ширини протоки між Бернабі-Хайтс і гирлом річки Сеймур, відома як Секунда Нарроуз, через яку проходять Меморіальний міст Айронворкерс і Другий залізничний міст. Після другого звуження вона знову розширюється і продовжує рух на схід до мису біля Доллартона, де розпадається на два рукави. Довший рукав, відомий як Індійський рукав, простягається на північ між горою Сеймур і Орлиною горою, доки не зустрічається з дельтами гирла річки Індіан. Коротший рукав, відомий як рукав Порт-Муді або затока Муді, тягнеться далі на схід ще на 6 км, повз 320 м протоку (перетинається лише повітряними лініями електропередач) між горою Бернабі та скелями регіонального парку Белькарра. Порт-Муді-Рам майже повністю охоплений містом Порт-Муді.
Те, що зараз відоме як затока Беррард, було домом для корінних народів, серед яких племена мускуам, скваміш і тслейл-ватут, які проживали на цій території протягом тисячоліть. У 1791 році перші європейські дослідники регіону Хуан Карраско та Хосе Марія Нарваес, які плавали під наказом Франсіско де Елізи, увійшли в західну частину затоки на своєму кораблі «Санта Сатурніна». Їм не вдалося знайти річку Фрейзер, помилково прийнявши низовину дельти річки як головну вхідну точку моря, яку вони назвали Canal de Floridablanca. [2] Це призвело до однієї з головних цілей експедиції Діонісіо Алькала Гальяно 1792 року, яка полягала в тому, щоб визначити точну природу каналу Флоридабланка. Галіано провів багато днів, досліджуючи загальну територію, зрозумівши, що там є велика річка, і побачивши саму затоку Беррард 19 червня 1792 року. Буквально через кілька днів капітан Джордж Ванкувер знову назвав бухту на честь свого друга і колишнього товариша по кораблю, капітана Гаррі Беррарда Ніла. [3] [4]
У 1888 році затока була описана у The British Columbia Pilot, опублікованій Британським адміралтейством, наступним чином.
- ↑ səl̓ilw̓ət (Sleilwaut) - Burrard Inlet/Indian Arm (Tsleil-Waututh) - The Bill Reid Centre - Simon Fraser University. www.sfu.ca. Процитовано 12 June 2021.
- ↑ Kendrick, John (1990). The Voyage of Sutil and Mexicana, 1792: The last Spanish exploration of the Northwest Coast of America. Spokane, Washington: The Arthur H. Clark Company. с. 19. ISBN 0-87062-203-X.
- ↑ Bartroli, Thomas. Genesis of Vancouver City. Vancouver: (Self-published). 1997
- ↑ Akrigg, G.P.V.; Akrigg, Helen B. (1986), British Columbia Place Names (вид. 3rd, 1997), Vancouver: UBC Press, ISBN 0-7748-0636-2
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/ISS067-E-3628_Burrard_Inlet%2C_British_Columbia.jpg/220px-ISS067-E-3628_Burrard_Inlet%2C_British_Columbia.jpg)
Затока проходить майже прямо на схід від протоки Джорджії до Порт-Муді. Приблизно на двох третинах шляху на схід від гирла затоки крутий Індійський рукав відгалужується на північ між Белькаррою та Діп-Коув у Тихоокеанські хребти.
Біля гирла затоки невелика ділянка затоки вздовж вигнутої ділянки півострова Беррард називається Англійською затокою. Від Англійської затоки невелика затока під назвою Фолс-Крік відгалужується на схід і розрізає півострів.
Протяжність затоки Беррард визначається як лінія між Пойнт-Аткінсон і Пойнт-Грей на заході, кінцем рукава Порт-Муді на сході та верхівкою Індіан-рука на півночі. [1] Затока близько 31 км завдовжки від протоки Джорджія до Порт-Муді, або близько 44 км від протоки Джорджія до голови Індійського рукава.
Поселення на берегах затоки Беррард включають Ванкувер, Західний Ванкувер, Північний Ванкувер, Бернабі та Порт-Муді. Через три мости: Перший вузький міст (він же міст Левиних воріт) (побудований у 1930-х роках), Другий вузький переїзд Меморіалу металургів (1960) і залізничний міст CNR (1969) на Другому вузькому мосту, а також пасажирський пором SeaBus. вхідний отвір. За винятком того, що знаходиться на схід від гирла затоки (де вона включає Англійську затоку), вона найширша (близько 3 км) між першою та другою вузькими вулицями, також найбільш завантаженою частиною порту Ванкувера.
Спокійні води затоки Беррард, захищені від відкритого океану, утворюють основну портову зону Ванкувера, чудову для великих океанських кораблів. У той час як частина берегової лінії є житловою та комерційною, більша частина є портово-промисловою, включаючи залізничні станції, термінали для контейнерних і наливних вантажів, зернові елеватори та (до східного кінця) нафтопереробні заводи. Вантажники, які очікують на завантаження або вивантаження вантажів у вході, часто стають на якір в Англійській затоці, яка розташована на південь від гирла входу і відокремлена від нього центральним півостровом Ванкувера та парком Стенлі.
На головній затоці кілька парків залишаються лісовими, як і століття тому, але круті схили Індійського рукава настільки непрохідні, що більшість з них не забудувалися, незважаючи на близькість такого великого міста. Лише у 2003 році було завершено пішохідну стежку в пустелі навколо всього Індійського рукава, і це була робота однієї людини протягом багатьох років. [2]
Основні перетини затоки Беррард із заходу на схід:
- Міст Левині ворота
- Морський автобус
- Меморіал металургів Друга вузька переправа, або
- Другий вузький міст
- Аерофотознімки Ванкувера 2002 року, включаючи кілька видів затоки Беррард та її берегів
- ↑ BC Geographical Names. apps.gov.bc.ca. Архів оригіналу за 3 березня 2016.
- ↑ Charles Montgomery (Oct 2001). The Blazer. Western Living Magazine. Архів оригіналу за 27 лютого 2007.