Галкін Дмитро Прохорович
Галкін Дмитро Прохорович | |
---|---|
Народився | 17 березня 1926 Туринськ, Irbit Okrugd, Уральська область, РСФРР, СРСР |
Помер | 20 грудня 2014 (88 років) Магнітогорськ, Челябінська область, Росія |
Поховання | Q29907227? |
Країна | ![]() |
Національність | росіянин |
Діяльність | політик |
Знання мов | російська |
Членство | ЦК КПРС |
Посада | депутат Верховної ради СРСР[d] |
Партія | КПРС |
Нагороди | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Дмитро Прохорович Галкін (нар. 17 березня 1926, місто Туринськ Уральської області, тепер Свердловської області, Російська Федерація — 20 грудня 2014, місто Магнітогорськ, Російська Федерація) — український радянський діяч, директор металургійного комбінату, міністр чорної металургії УРСР. Член ЦК КПУ у 1986—1990 р. Депутат Верховної Ради СРСР 8—11-го скликань. Член ЦК КПРС у 1976—1981 р. Член Центральної Ревізійної Комісії КПРС у 1981—1990 р. Герой Соціалістичної Праці (5.03.1976).
Народився в родині службовця. У 1943 році закінчив Магнітогорське ремісниче училище № 1 та Магнітогорську школу робітничої молоді.
З 1943 року — електрик листопрокатного цеху Магнітогорського металургійного комбінату.
У 1948—1969 роках — начальник зміни відділення цеху, заступник секретаря партійного комітету, начальник прокатного відділення цеху, заступник начальника цеху, начальник 3-го листопрокатного цеху, головний прокатник, начальник виробничого відділу Магнітогорського металургійного комбінату Челябінської області РРФСР.
У 1950 році закінчив вечірнє відділення Магнітогорського гірничо-металургійного інституту.
У грудні 1969 — серпні 1970 року — секретар партійного комітету, у серпні 1970 — липні 1973 року — головний інженер Магнітогорського металургійного комбінату імені Леніна.
У липні 1973 — 1979 року — директор Магнітогорського металургійного комбінату імені Леніна.
У 1979—1981 роках — 1-й заступник міністра чорної металургії СРСР.
25 листопада 1981 — 9 вересня 1987 року — міністр чорної металургії Української РСР.
У 1988—1990 роках — керівник групи радянських спеціалістів в Алжирській Народній Демократичній Республіці (на експлуатації Аннабського металургійного заводу в місті Ель-Хаджар).
З 1990 року — на пенсії у Магнітогорську. Був радником генерального директора Магнітогорського металургійного комбінату.
- Герой Соціалістичної Праці (5.03.1976)
- два ордени Леніна (30.03.1971, 5.03.1976)
- орден Жовтневої Революції (14.03.1986)
- орден Трудового Червоного Прапора (1966)
- медаль «За трудову відзнаку» (5.11.1954)
- медалі
- лауреат двох Державних премій СРСР у галузі техніки (1974, 1982)
- заслужений винахідник РРФСР
- почесний громадянин міста Магнітогорськ (2002)
- [1] [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Народились 17 березня
- Народились 1926
- Уродженці Уральської області (РРФСР)
- Померли 20 грудня
- Померли 2014
- Померли в Магнітогорську
- Члени ЦК КПРС
- Герої Соціалістичної Праці
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Жовтневої Революції
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Лауреати Державної премії СРСР
- Міністри чорної металургії УРСР
- Члени КПРС
- Члени ЦК КП(б)У-КПУ
- Уродженці Свердловської області
- Померли в Челябінській області
- Депутати Верховної Ради СРСР 8-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 9-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 10-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 11-го скликання
- Нагороджені нагрудним знаком «Винахідник СРСР»