Доменіко Венеціано
Доменіко Венеціано | ||||
---|---|---|---|---|
Domenico Veneziano | ||||
![]() | ||||
Народження | 1410 Венеція, Італія | |||
Смерть | 15 травня 1461 | |||
Флоренція | ||||
Національність | ![]() | |||
Країна | ![]() | |||
Жанр | вівтарна картина, фресковий живопис | |||
Навчання | Джентіле да Фабріано | |||
Діяльність | художник | |||
Вплив на | П'єро делла Франческа, Андреа дель Кастаньйо | |||
Вчитель | Джентіле да Фабріано, Мазоліно да Панікале, Мазаччо і Донателло | |||
Відомі учні | П'єро делла Франческа | |||
Твори | Santa Lucia de' Magnoli Altarpieced, Adoration of the Magid і Мадонна з немовлям[d] | |||
Роботи в колекції | Національна галерея мистецтв, Музей Тіссен-Борнемісса, Harvard University Center for Italian Renaissance Studiesd[1], Gallerie degli Uffizid, Musée des Beaux-Arts de Chambéryd, Галерея Уффіці, Санта-Кроче, Берлінська картинна галерея, Національний музей мистецтв Румунії, Національна галерея і Музей Фіцвільяма | |||
| ||||
![]() | ||||
Доменіко Венеціано (італ. Domenico Veneziano; Венеція, 1410 — Флоренція, 15 травня 1461) — італійський художник раннього Відродження. Повне ім'я — Доменіко ді Бартоломео да Венеція.
Про народження Доменіко відомо дуже мало, хоча, як вважають, він народився близько 1410 року у Венеції. Потім він переїхав до Флоренції, щоб стати учнем Джентіле да Фабріано, де і продовжував працювати до самої смерті. Кажуть, що він працював з Пізанелло в Римі у 1423—1430 роках.
У 1439 році він їде до Флоренції, де спільно з П'єро делла Франческа розписує фреску в церкві госпіталю Санта-Марія-Нуова. У 1445 році художник з невідомої причини припиняє працювати. Пізніше його фрески завершують Алессо Бальдовінетті в 1461 і Андреа дель Кастаньйо в 1451—1453 роках. Весь цей цикл був знищений в XVIII столітті.
Згідно Вазарі після завершення роботи над вівтарем Маньолі в 1447 році, художник вирушає в область Марке, де спільно з П'єро делла Франческа працює над фресками церкви Санта-Марія в Лорето. Через епідемію чуми Доменіко покидає Марке і повертається до Флоренції. Фрески не були завершені, і тому пізніше їх знищили.
Остання відома робота художника — фреска в каплиці Кавальканті, пізніше в церкві Санта-Кроче. У 1566 році церкву перебудували, а фреску перенесли зі стіни.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Domenico_Veneziano_002.jpg/220px-Domenico_Veneziano_002.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/Domenico_Veneziano_-_The_Adoration_of_the_Magi_-_Google_Art_Project.jpg/220px-Domenico_Veneziano_-_The_Adoration_of_the_Magi_-_Google_Art_Project.jpg)
- «Мадонна з немовлям», 1432-1437, темпера на дошці, 86×61 см, Флоренція, Villa I Tatti
- «Мадонна дель Розето», 1432-1437, темпера на дошці, 80,8×53,2 см, Бухарест, Національний музей мистецтв Румунії
- «Історії Богородиці», 1440, фрагменти фресок та синопії, Флоренція, Монастир Санта-Аполлонія
- «Поклоніння волхвів», 1439-1441, темпера на дошці, діам. 84 см, Берлін, Берлінська картинна галерея
- Табернакль Карнезеккі, 1440-1444, темпера на дошці, Лондон, Лондонська Національна галерея
- «Мадонна з немовлям та Господнє благословлення», 241×120 см
- «Святий без бороди», 43×35,5 см
- «Святий із бороди», 43x35,5 см
- «Вівтар святої Лучії у магноліях» («Вівтар Санта-Лучія-дей-Магнолі»), 1445-1447, темпера на дошці, 210×215 см, Флоренція, Галерея Уффіці
- «Святий Франциск отримує стигмати», 26,7×30,5 см, Вашингтон, Національна галерея мистецтва
- «Іоанн Хреститель у пустелі», 28,4×31,8 см, Вашингтон, Національна галерея мистецтва
- «Благовіщення», 27×54 см, Кембридж, Музей Фіцвільяма
- «Чудо святого Зиновія», 28×32 см, Кембридж, Музей Фіцвільяма
- «Мучеництво святої Лучії», 25×29 см, Берлін, Берлінська картинна галерея
- «Мадонна з немовлям», 1445-1450 , темпера на дошці, 83×57 см, Вашингтон, Національна галерея мистецтва
- «Святі Іоанн Хреститель і Франциск», 1454, фреска, 190×115 см, Флоренція, Музей Санта-Кроче
- Annarita Paolieri, Paolo Uccello, Domenico Veneziano, Andrea del Castagno, Scala, Florence, 1991. ISBN 88-8117-017-5 (італ.)
- Венеціано // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Доменіко Венеціано
|