Партизанський хрест
Партизанський Хрест пол. Krzyż Partyzancki | ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Країна |
![]() | |||
---|---|---|---|---|
Тип | Відзнака | |||
Статус | не вручається | |||
Нагородження | ||||
Параметри | 38 × 38 mm | |||
Засновано: | 26 жовтня 1945 | |||
Останнє: | 8 травня 1999 року: за постановою від 16 жовтня 1992 року | |||
Нагороджено: | Понад 94 тис. | |||
Нагороджені: | ||||
Категорія:Кавалери Партизанського хреста (37) | ||||
Черговість | ||||
Старша нагорода | Золота медаль «Заслуженим на полі Слави» | |||
Молодша нагорода | Бойовий Хрест Війська Польського на Заході | |||
![]() |
Партизанський Хрест (пол. Krzyż Partyzancki) — польська військова державна нагорода, що вручалась у 1945—1999 р.р.[1] за участь у партизанському русі під час Другої Світової війни.
Партизанський Хрест був заснований указом Ради Міністрів ПНР від 26 жовтня 1945 р.[2], затвердженим Президіумом Крайової Ради Народової: «з метою увічнення героїчної озброєної боротьби бійців партизанських загонів з гітлерівськими окупантами за незалежність, свободу й демократію, а також з метою відзначення бойових заслуг у цій боротьбі».
У своєму статуті з 1960 р. «Партизанський Хрест» визначали як військову відзнаку, що являє собою нагороду за участь у партизанських сутичках з гітлерівськими загабниками[3].
Партизанський Хрест вручався водночас організаторам, керівникам і членам партизанських загонів, що бились з німцями на території Польщі, полякам, що бились у партизанських загонах на територіях СРСР, Югославії й Франції, а також іноземним громадянам, що бились у партизанських загонах на території Польщі. Нагородження проводив Президіум Крайової Ради Народової — у порядку ухвали, з 1952 року — Державна Рада, а починаючи з 1989 року — президент Польщі. Нагородженими могли бути не тільки приватні особи, але й населені пункти — за активну участь жителів у партизанському русі.
Знак «Партизанського Хреста» являє собою рівнобічний хрест розміром 38 × 38 мм з орнаментованою облямівкою. На аверсі посередині знаходиться зображення орла, а на променях хреста напис: ZA — POLSKĘ — WOLNOŚĆ — i LUD («За — Польщу — Свободу — і Народ»). На реверсі на горизонтальних променях напис PARTYZANTOM («Партизанам»), на верхньому вертикальному промені дата «1939», на нижньому — «1945».
Хрест виконаний з позолоченої бронзи. Стрічка й планка — темнозеленого кольору, 35 мм завширшки, з чорними смужками шириною 7 мм по боках, розташованими у 2 мм від крайок. Автор проекту відзнаки невідомий[1].
Див. також категорію «Нагороджені Партизанським Хрестом»
Перше нагородження відбулось постановою Президіуму Крайової Ради Народової, ухваленою на засіданні від 12 червня 1946 року. У визнання великих заслуг, здійснених під час навали Німеччини 1939—1945 років при організуванні партизанських загонів і проведенні безперервної боротьби зі загарбниками, Партизанським Хрестом були нагороджені 8 осіб:
- Міхал Роля-Жимерський, маршал Польщі
- Едвард Осубка-Моравський, голова Ради Міністрів
- Владислав Гомулка, польський партійний і державний діяч
- Францишек Юзьв'як (Franciszek Jóźwiak), партійний діяч
- Маріан Спихальський, маршал Польщі
- Александр Завадський, державний діяч
- Владислав Ковальський, міністр культури й мистецтва
- Юзеф Циранкевич, партійний і державний діяч[4]
- Бучковіце — село в Бельському повіті Сілезького воєводства (1972)
- Канюв — село в Бельському повіті Сілезького воєводства (1972)
- Крочице — село в Заверцянському повіті Сілезького воєводства (1972)
- Лендзіни — місто у Тиському повіті (зараз — у Берунсько-Лендзінському) Сілезького воєводства (1972)
- Мстув — село у Ченстоховському повіті Сілезького воєводства (1972)
- Огродзенець — місто в Заверцянському повіті Сілезького воєводства (1972)
- Бренна — село в Цешиньському повіті Сілезького воєводства
- Ружанець — село в Білгорайському повіті Люблінського воєводства (7 травня 1980 р.)
- Казімежа-Велька — місто в Казімерському повіті Свентокшиського воєводства (1985)
- Медаль «Партизанові Вітчизняної війни» — аналогічна радянська нагорода
- ↑ а б Stefan Oberleitner: Ordery, odznaczenia i odznaki III Rzeczypospolitej Polskiej 1990-1999. Toruń: Wydawnictwo Adam Marszałek, 2001, ss. 54-55. ISBN 83-7174-726-8.
- ↑ Dekret z dnia 26 października 1945 r. o «Krzyżu Partyzanckim» (Dz. U. z 1945 r. Nr 50, poz. 288 [Архівовано 7 березня 2016 у Wayback Machine.])
- ↑ Art. 11 ustawa z dnia 17 lutego 1960 r. o orderach i odznaczeniach (Dz. U. z 1960 r. Nr 10, poz. 66 [Архівовано 7 березня 2016 у Wayback Machine.])
- ↑ «Uchwała Prezydium Krajowej Rady Narodowej z dnia 12 czerwca 1946 r. o odznaczeniach w uznaniu dla wielkich zasług, położonych w czasie najazdu niemieckiego lat 1939—1945 przy organizowaniu oddziałów partyzanckich i prowadzeniu walki z najeźdźcą» (M.P. z 1946 r. Nr 116, poz. 216 [Архівовано 6 березня 2016 у Wayback Machine.])
- Wanda Bigoszewska: Polskie ordery i odznaczenia. Warszawa: Wyd. Interpress, 1989. ISBN 83-223-2287-9.