Чарльз Гаррельсон
Чарльз Гаррельсон | |
---|---|
англ. Charles Harrelson | |
![]() | |
Ім'я при народженні | англ. Charles Voyde Harrelson |
Народився | 23 липня 1939 Гантсвілл, Техас, США |
Помер | 15 березня 2007[1] (67 років) United States Penitentiary, Florence ADMAXd, Фремонт, Колорадо, США ·інфаркт міокарда |
Країна | ![]() |
Діяльність | найманий вбивця |
Alma mater | Lovelady High Schoold |
Діти | Вуді Гаррельсон і Brett Harrelsond |
Чарльз Войд Гаррельсон (англ. Charles Voyde Harrelson; 23 липня 1938, Лавледі, Техас — 15 березня 2007[2]) — американський найманий вбивця та учасник злочинної організації, засуджений за вбивство федерального судді Джона Вуда-молодшого, першого федерального судді, якого вбили у XX столітті. Батько акторів Бретта та Вуді Гаррельсонів[3].
Народився 23 липня 1938 року в Лавледі, штат Техас[4], в сім'ї Алми Лі (уродженої Спаркс; 1907—2002) та Войда Гаррельсона (1901—1976).
В різний час був одружений з Ненсі Гіллман Гаррельсон, Даян Лу Освальд, Джо Енн Гаррельсон і Джині Адель Фостер. Працював продавцем енциклопедій у Каліфорнії та був професійним гравцем. 1960 року засуджений за збройний грабіж. Пізніше зізнався, що брав участь у десятках вбивств з початку 1960-х років[5].
Син говорив, що його батько зник з будинку у Х'юстоні у 1968 році, залишивши дружину Діану і трьох синів. Вуді не знав нічого про нього до 1981 року, коли з'явилася новина про арешт за вбивство судді Вуда. Під час інтерв'ю у листопаді 1988 року Вуді розповів, що регулярно навідував батька у федеральній в'язниці, хоча все ще відчував до нього змішані почуття:
Мій батько — один із найчіткіших, найначитаніших і найчарівніших людей, яких я коли-небудь знав. І все-таки я тільки зараз зважую, чи заслуговує він моєї вірності, чи дружби. Я дивлюся на нього як на людину, яка могла б бути другом, радше ніж як на батька[6].
У квітні 2023 року актор Метью Мак-Конагей заявив, що він з Вуді Гаррельсон, які були давніми друзями, можуть бути зведеними братами, маючи на увазі, що Чарльз Гаррельсон також може бути його батьком. За словами Мак-Конагея, його мати стверджувала, що знала батька Вуді приблизно в той час, коли народила Мак-Конагея, й актори обговорювали проведення тесту ДНК[7].
22 вересня 1970 року його виправдали присяжні в Англтоні, штат Техас[8]. Хроніка вбивства описав брат жертви, Девід Берг, в мемуарах «Біжи, брате, біжи»[9].
Гаррельсона судили за вбивство 1968 року Сема Дегелії-молодшого, мешканця Герна, штат Техас. За вбивство у в Макаллені, штат Техас торговця зерном і батька чотирьох дітей він отримав 2000 доларів (еквівалент 18 000 доларів у 2020 році)[10]. Присяжні не дійшли згоди щодо вироку[10], хоча визнали Піта Скамардо винним у співучасті у вбивстві[11] і засудили до семи років умовно[12][13]. 1973 року Гаррельсон отримав 15 років ув'язнення[14]. 1978 року його достроково звільнили за хорошу поведінку[14].
Після умовно-дострокового звільнення Гаррельсон з тодішньою дружиною Джо Енн був причетний до ще одного вбивства. 29 травня 1979 року окружного суддю Джона Вуда-молодшого застрелили на автостоянці біля свого будинку в Сан-Антоніо, штат Техас[15][16]. Гаррельсон був засуджений за вбивство судді Вуда після того, як його найняв наркодилер Джеміель Чагра з Ель-Пасо, штат Техас[17].
Гаррельсона засудили до двох довічних термінів. Джо Чагру визнали причетним до вбивства і він отримав десять років за ґратами за умовами угоди про визнання провини та свідчень на користь обвинувачення. Підозрюваного співучасника Джемієля Чагру виправдали. Дружину Гаррельсона, Джо Енн, засудили до 25 років ув'язнення за змову та неправдиві свідчення, пов'язаних із вбивством[18].
2003 року Чагра відмовився від своїх свідчень, заявивши, що Гаррельсон не стріляв у суддю[5]. Син Гаррельсона, Вуді, спробував скасувати вирок для нового судового процесу, але без успіху[19]. Чагра помер у липні 2008 року від раку[20].
У вересні 1980 року Гаррельсон здався поліції після шестигодинного протистояння, як повідомляється, він був під дією кокаїну[21][22]. Під час цієї події він погрожував самогубством і заявив, що вбив суддю Вуда та президента Джона Кеннеді[21][23]. У телевізійному інтерв'ю після арешту Гаррельсон заявив: «Я сказав, що вбив суддю, я сказав, що вбив Кеннеді, це може дати вам уявлення про мій розумовий стан на той момент». За його словами, заяви під час протистояння були «намаганням продовжити життя»[24].
Під час суду над Гаррельсоном Джозеф Чагра свідчив, що Гаррельсон стверджував, що застрелив Кеннеді, і намалював карти, щоб показати, де він переховувався під час вбивства. Чагра сказав, що не вірить словам Гаррельсона, а AP повідомило, що ФБР «очевидно не брало до уваги причетність Гаррельсона до вбивства Кеннеді»[25]. Згідно з книгою Джима Марса «Перехресний вогонь» 1989 року, деякі теоретики вважають, що Гаррельсон наймолодший і найвищий із «трьох волоцюг», заарештованих незабаром після вбивства Кеннеді в Далласі[22]. Маррс заявив, що Гаррельсон був залучений до «злочинців, пов'язаних з розвідувальними службами та військовими», і припустив зв'язок з Джеком Рубі через організованого злочинця Рассела Дугласа Меттьюза[23]. Лоїс Гібсон, знана художниця-криміналістка, зіставила фотографії Гаррельсона з фотографіями наймолодшого на вигляд із трьох «волоцюг»[26][27].
1982 року Гаррельсон заявив на KDFW-TV: «Ви вірите, що Лі Гарві Освальд убив президента Кеннеді сам, без будь-якої допомоги з боку шахрайського агентства уряду США або принаймні частини цього агентства? Я думаю, що тоді віра ваша дуже наївна»[28].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Florence_ADMAX.jpg/220px-Florence_ADMAX.jpg)
4 липня 1995 року Гаррельсон разом з двома іншими ув'язненими, Гері Сеттлом і Майклом Ріверсом, спробували втекти з федеральної в'язниці Атланти по саморобній мотузці. З тюремної вежі в їхній бік зробили попереджувальний постріл, і трійця здалася[29]. Гаррельсона перевели до в'язниці суворого режиму ADX Florence у Колорадо. Про перебування там Гаррельсон написав своєму другові, що «насправді бракує годин на день для моїх потреб… Тиша чудова»[30].
15 березня 2007 року знайшли мертвим у своїй камері, він помер у 68 років від серцевого нападу[3][31].
У романі Кормака Маккарті «Старим тут не місце» 2005 року, дія якого відбувається 1980 року, шериф каже: «Тут у Сан-Антоніо вони застрелили федерального суддю», маючи на увазі вбивство судді Джона Вуда-молодшого. Його син Вуді Гаррельсон знявся в екранізації роману 2007 року, прем'єра якої відбулася через два місяці після смерті його батька.
5 травня 2020 року на Spotify відбулась прем'єра 10-серійного подкасту «Son of a Hitman»[32]. Продюсер і ведучий якого журналіст Джейсон Кавана. Він досліджував законність трьох звинувачень у вбивстві, за якими судили Чарльза Гаррельсона, а також можливість його причетності до вбивства президента Джона Кеннеді[33].
- ↑ а б https://web.archive.org/web/20070326132122/http://www.mysanantonio.com:80/news/metro/stories/MYSA032107.01A.Harrelson.373a2b6.html
- ↑ Robbins, Maro; Guillermo Contreras (21 березня 2007). Judge Wood's assassin dies of heart attack. San Antonio Express-News. Архів оригіналу за 26 березня 2007. Процитовано 21 березня 2007.
- ↑ а б Woody Harrelson's Father Dies in Prison. CBS News. 21 березня 2007. Архів оригіналу за 16 жовтня 2009. Процитовано 16 липня 2008.
- ↑ Woody Harrelson's assassin father dies in prison. Houston Chronicle. Процитовано 26 лютого 2017.
- ↑ а б Harlow, John (8 квітня 2007). Secrets of Woody's hitman father. The Times. London. Архів оригіналу за 24 липня 2008. Процитовано 22 липня 2010.
- ↑ Hutchings, David (14 листопада 1988). Woody Harrelson, Cheers' Cheery Bartender, Feels a Bit Mixed About Fame and a Strange Family Twist. People. Архів оригіналу за 10 січня 2011. Процитовано 22 липня 2010.
- ↑ Matthew McConaughey says True Detective co-star Woody Harrelson could be his half-brother. Sky News (англ.). Процитовано 14 квітня 2023.
- ↑ Harrelson Takes Stand. The Victoria Advocate. Victoria, Texas. AP. 20 листопада 1982. с. 8A. Процитовано 16 серпня 2014.
- ↑ Kelley, Christopher (8 червня 2013). Decades Later, Revisiting a Death in the Family. The New York Times. Процитовано 19 серпня 2017.
- ↑ а б Woody Harrelson's father famous in the Valley before achieving national notoriety. The Monitor (Texas). 27 березня 2007. Архів оригіналу за 22 квітня 2017. Процитовано 23 травня 2014.
- ↑ «Scamardo Given Probated Term». The Abilene Reporter-News. Page 8-A. April 1, 1970.
- ↑ «Judge declares mistrial in Edinburg murder case». Brownwood Bulletin. Page 8-B. December 16, 1971.
- ↑ «Harrelson trial will open Monday». The Port Arthur News. Page 14. July 26, 1970.
- ↑ а б Woody Harrelson: my father, the contract killer. The Guardian. 17 лютого 2012. Процитовано 23 травня 2014.
- ↑ Judge Wood fatally shot in San Antonio. The Odessa American. Associated Press. 29 травня 1979. с. 1A—2A. Процитовано 3 червня 2023 — через Newspapers.com.
- ↑ John Sutton; Larry Jolidon (30 травня 1979). Federal judge in San Antonio shot to death. Austin American-Statesman. с. A1, A6. Процитовано 3 червня 2023 — через Newspapers.com.
- ↑ Texas Sniper. Time. 25 жовтня 1982. Архів оригіналу за 30 березня 2008. Процитовано 22 липня 2010.
- ↑ Appeals, United States Court of; Circuit, Fifth (15 лютого 1985). 754 F2d 1182 United States v. Harrelson (англ.). Т. F2d, № 754. с. 1182. Процитовано 6 серпня 2024.
- ↑ Carr, David (25 листопада 2007). Loves the Beach, the Planet and Movies. The New York Times. Архів оригіналу за 5 червня 2015. Процитовано 8 березня 2023.
- ↑ Jr, James C. McKinley (29 липня 2008). Jamiel A. Chagra, 63, Drug Kingpin, Dies. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 6 серпня 2024.
- ↑ а б Cartwright, Gary (September 1982). Curtis, Gregory (ред.). The Man Who Killed Judge Wood. Texas Monthly. Austin, Texas: Texas Monthly, Inc. 10 (9): 250. ISSN 0148-7736. Архів оригіналу за 1 квітня 2023. Процитовано 2 квітня 2012.
- ↑ а б Marrs, Jim (1989). Crossfire: The Plot that Killed Kennedy. New York: Carroll & Graf Publishers, Inc. с. 333. ISBN 978-0-88184-648-5.
- ↑ а б Marrs, 1989, с. 335.
- ↑ Cochran, Mike (7 листопада 1983). Warren Commission Critics Push Cover-Up Theory. The Press-Courier. Oxnard, California. с. 16. Процитовано 19 травня 2013.
- ↑ Jorden, Jay (22 листопада 1982). Kennedy controversy still goes on. The Free Lance-Star. Fredericksburg, Virginia. AP. с. 7. Процитовано 2 квітня 2012.
- ↑ Forensic Art. Архів оригіналу за 24 листопада 2015. Процитовано 24 листопада 2015.
- ↑ Staff, Newsweek (22 грудня 1991). Bottom Line: How Crazy Is It?. Newsweek (англ.). Процитовано 6 серпня 2024.
- ↑ [1] Interview with Charles Harrelson. Dallas Channel 4, 1982.
- ↑ Guard Foils Escape Attempt by Woody Harrelson's Dad. Deseret News. 6 липня 1995. Процитовано 18 квітня 2011.
- ↑ McPhee, Mike (24 березня 2007). Harrelson wrote of life at Supermax. Denver Post. Процитовано 22 липня 2010.
- ↑ Woody Harrelson's dad dies in prison. Associated Press. 21 березня 2007. Архів оригіналу за 24 березня 2007. Процитовано 21 березня 2007.
- ↑ Son of a Hitman Podcast. Spotify.com. Spotify Studios. Процитовано 6 травня 2020.
- ↑ New Podcast 'Son Of A Hitman' Investigates Woody Harrelson's Hitman Dad, Including His JFK Assassination Claim. Oxygen Official Site (амер.). 6 травня 2020. Процитовано 6 серпня 2024.