Сибонеї
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a0/Ta%C3%ADnos.svg/450px-Ta%C3%ADnos.svg.png)
Сібонеї, Ciboney — народ, що заселяв у доколумбову епоху Великі Антильські острови Карибського моря.
Жили на захід від таїно і ворогували з ними, але говорили спорідненою мовою.
Раніше історики часто плутали сібонеїв з гуанахатабе ― племенами крайнього заходу Антильських островів, які відрізнялися від таїно і сібонеїв своєю культурою. Походження останніх не встановлено, хоча можливо, що вони відносилися до хвилі мігрантів з території сучасних Колумбії та Венесуели, які розмовляли аравакськими мовами. Не можна відкидати вплив центральноамериканських культур.[1]
Історія
На момент іспанської колонізації сібонеї були найбільш густонаселеною групою на Кубі. Вони населяли центральну частину острова, між західною провінцією Пінар-дель-Ріо та східною провінцією Ор'єнте.[2] Бартоломе де лас Касас, який жив серед сібонеїв на початку 16 століття, розповів, що їхній діалект і культура були подібні до лукаянів (одне з племен араваків) сучасних Багамських островів.[3] Таким чином, вчені класифікують сібонеїв як західну групу таїно, асоціюючи їх з народами Багамських островів, Ямайки та найзахіднішої Еспаньйоли, одночасно відрізняючи їх від класичних таїно на сході Куби, більшої частини Еспаньйоли та Пуерто-Рико.[4] Окрім класичних таїно на сході Куби, сібонеї поділяли острів із гуанахатабеями, архаїчним народом, що населяє західну провінцію Пінар-дель-Ріо.[5] Сібонеї говорили на діалекті мови таїно, умовно відомої як таїно сібонеїв; вони взаємозрозумілі, хоча між ними є відмінні риси.[6]
Сібонеї були домінуючим населенням Куби приблизно до 1450 року.[7] Лас Касас стверджує, що на відміну від високоорганізованих класичних таїно на сході, у сібонеїв не було інтегрованих вождівств та ширшої політичної структури.[8] У середині 15 століття класичні таїно з Еспаньйоли почали мігрувати на схід Куби. Ці кубинські таїно створили вождівства, зосереджені в провінції Ор'єнте, хоча вони заснували й поселення на заході, наприклад в провінції Гавана.[7] Однак, кубинські таїно так і не створили загальноострівної політичної структури, яка існувала в Еспаньйолі та Пуерто-Рико.[8] Зростання міграції класичних таїно з Еспаньйоли на Кубу було зумовлено бажанням уникнути іспанського вторгнення. Вождь еспаньйольських таїно Атуей втік на Кубу з більшістю свого народу; він залишався там, доки іспанці не захопили його і не стратили.[3] Після іспанського завоювання Куби в 1511 році під керівництвом Дієго Веласкеса де Куельяра, населення всіх корінних груп стрімко скорочувалось, доки до кінця століття вони не зникли як окремі групи.[9]
Плутанина з гуанахатабеями
У 20 столітті неправильне прочитання історичних записів змусило вчених сплутати сібонеїв як з сусідньою групою, гуанахатабеями, так і з архаїчним населенням Карибського басейну. Лас Касас згадував і про сібонеїв, і про гуанахатабеїв, але він розумів, що вони відрізняються: гуанахатабеї були примітивним суспільством мисливців-збирачів на заході Куби, і вони говорили окремою мовою, відмінною від таїно. Плутанина джерел змусила археологів використовувати термін «сібонеї» для акерамічних археологічних пам'яток, знайдених на різних карибських островах. Оскільки багато з них були знайдені на колишній території гуанахатабеїв, цей термін став асоціюватися з історичними (не таїно) гуанахатабеями.[10][11] Вчені визнали помилку у 1980-х роках і відновили назву «сібонеї» для західного народу таїно на Кубі.[12]
Список літератури
- Granberry, Julian; Vescelius, Gary (1992). Languages of the Pre-Columbian Antilles. University of Alabama Press. ISBN 081735123X.
- Rouse, Irving (1992). The Tainos. Yale University Press. с. 40. ISBN 0300051816.
- Saunders, Nicholas J. (2005). The Peoples of the Caribbean: An Encyclopedia of Archeology and Traditional Culture. ABC-CLIO. ISBN 1576077012.
Примітки
- ↑ Mitochondrial DNA from pre-Columbian Ciboneys from Cuba and the prehistoric colonization of the Caribbean — Lalueza-Fox — 2003 — American Journal of Physical Anthropology — Wi[недоступне посилання з травня 2019]
- ↑ Granberry and Vescelius, p. 20, 23.
- ↑ а б Granberry and Vescelius, p. 20.
- ↑ Granberry and Vescelius, p. 9, 21.
- ↑ Granberry and Vescelius, pp. 18–19.
- ↑ Granberry and Vescelius, p. 21.
- ↑ а б Granberry and Vescelius, pp. 20–21.
- ↑ а б Granberry and Vescelius, p. 9.
- ↑ Saunders, p. xvii.
- ↑ Saunders, pp. 122–123.
- ↑ Rouse, pp. 20–21.
- ↑ Granberry and Vescelius, pp. 22–23.
Література
- Encyclopædia Britannica, vol. 3, p.313: «Ciboney» and p. 773: «Cuba (History)». Chicago, 1989.