Мотиль Володимир Якович
Мотиль Володимир Якович рос. Мотыль Владимир Яковлевич | |
---|---|
Народився | 26 червня 1927 м. Лепель, Білорусь |
Помер | 21 лютого 2010 (82 роки) Москва |
Поховання | Востряковський цвинтар |
Громадянство | ![]() ![]() |
Місце проживання | Свердловськ, Нижній Тагіл, Москва |
Діяльність | Сценарист, театральний і кінорежисер |
Відомий завдяки | російський кінорежисер, педагог |
Alma mater | Єкатеринбурзький державний театральний інститутd і Уральський державний університет імені О. М. Горького |
Знання мов | російська |
Заклад | Вищі курси сценаристів і режисерівd |
Роки активності | з 1963 |
Термін | 1963–2010 |
Родичі | батько Мотиль Яків Данилович Мати Берта Антонівна Левіна |
Діти | дочка, Мотиль Ірина Володимирівна |
Нагороди | Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1992) Орден Пошани (1996) — за заслуги в розвитку вітчизняного кіномистецтва і створення високохудожнього фільму «Біле сонце пустелі» Народний артист Росії (2003) |
IMDb | ID 0609594 |
Мотиль Володимир Якович (26 червня 1927, Лепель — 21 лютого 2010, Москва) — радянський, російський кінорежисер, сценарист. Лауреат Державної премії Таджицької РСР (1964) і Росії (1998). Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1992). Народний артист Росії (2003).
Життєпис
Батьки
- Батько Мотиль Яків Данилович (1901–1931), уродженець Варшавської губернії, пізніше працював слюсарем на заводі «Комунар» в місті Мінськ. За радянщину за підозрою в недоведеному шпигунстві арештований та засланий у концтабір Соловки, де й був убитий у віці 30 років
- Мати Левіна Берта Антонівна, закінчила Петроградський педагогічний інститут імені Герцена. Працювала викладачем в колонії безпритульних малолітніх дітей-злочинців, якою керував Макаренко Антон Семенович (1888–1939), пізніше — уже в засланні — завучем в дитячому будинку для дітей репресованих так званих "ворогів народу " в місті Оса Пермської області.
- Репресовані були і батьки матері, що відбули заслання на Дальньому Сході СРСР. Вони, як євреї, загинули в фашистському концтаборі після захоплення Білорусі Німеччиною у 2-гу світову війну.
Ранні роки і навчання
Народився 26 червня 1927 р. в Лепелі (Білорусь). Дитячі роки провів з матір'ю на засланні в Пермській області.
Закінчив Свердловський театральний інститут (1948, акторський факультет), а потім — Уральський театральний інститут та Уральський університет (1957, історичний факультет).
Початок роботи
Працював режисером в Свердловському драматичному театрі, в Сталіногорську (перейменованому у Новомосковськ, Тульська обл.), в театрі Нижнього Тагілу. З 1955 р. — головний режисер Свердловського театру юного глядача. У 1957 р. почав працювати режисером на Свердловській кіностудії.
Створив на студії «Таджикфільм» кінокартину «Діти Паміра» (1963), а на «Ленфільмі» — «Біле сонце пустелі» (1969), «Зірка полонячого щастя» (1975). З 1976 р. став художнім керівником телевізійного об'єднання «Екран».
Співавтор сценарію і режисер української стрічки «Жив-був Шишлов» (1988, 2 с).
Лауреат Державної премії Таджицької СРСР імені Рудакі за кінострічку «Діти Паміра» (1964 р.)
Лауреат Державної премії Російської Федерації в галузі літератури та мистецтв за кінострічку «Біле сонце пустелі» (1998).
У 2004 р. знато фільм «Кривавий колір снігопаду», що створений на реальних фактах сталінського покарання і заслання своїх батьків. Праця над кінострічкою розтяглася на шість років. Прем'єрний показ відбувся лише після смерті кінорежисера у 2010 р.
У 2006 р. виступив як співавтор книги «Автограф століття».
Помер 21 лютого 2010 р. в лікарні в Москві. Похований на Востряківському кладовищи.
Утиски радянської цензури
- У 1967 р. військовий за тематикою фільм «Женя, Женечка і „Катюша“» викликав скандал у радянських цензорів. Кіночиновник виніс вердікт-вирок, що Мотиль у радянському кіно більше не працюватиме. Але якось обійшлося.
- Невдоволення викликала і кінострічка «Біле сонце пустелі», і запрошення на зйомки хворого актора Павла Луспекаєва. Фільм повезли на показ Генсеку Брежнєву Л.І. І лише його особистий дозвіл зняв останню цензурну заборону на кінопрокат.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/Polina_Annenkova.jpg/200px-Polina_Annenkova.jpg)
- Мотиль п'ять років шукав новий матеріал для кінострічки, зупинившись на темі «Декабристи». Був написаний сценарій за твором письменника Тинянова Юрія Миколайовича (1894–1943) «Кюхля». Сценарій читали у ЦК Компартії СРСР і — заборонили до постановки. Кінорежисер не відсахнувся від теми, бо натрапив на спогади Поліни Гебль (Анненкова Параска Єгорівна), дружини Анненкова Івана Олександровича, француженки за походженням. Мотиль приготував новий сценарій про їх кохання з назвою « Комета — моє кохання ». І новий сценарій заборонили до виробництва. Лише нове звертання у Обком компартії Ленінграда і запит звідти міністру кінематографії Гармашу пробили заборону. Кінострічку створили на «Ленфільмі», але з запрошених 3,5 мільйони рублів дали тільки 1,5, адже кінострічка була про дворян, що не мали ніяких переваг у порівнянні з професійними революціонерами-більшовиками …
Фільмографія
- Діти Паміра (1962)
- Женя, Женечка і «Катюша» (1967)
- Біле сонце пустелі (1969)
- Зірка привабливого щастя (1975)
- Ліс (1980)
- Неймовірне парі (1984)
- Жив-був Шишлов (1987)
- Розлучимося, поки хороші (1991)
- Несуть мене коні... (1996)
- Кривавий колір снігопаду (2010) та ін.
Література
- Кино: Энциклопедический словарь. М., 1987. — С.279;
- Всемирный биографический Энциклопедический словарь. М., 1998. — С.514;
- Кинословарь. Т.2. СПб., 2001. — С.293— 294;
- Раззаков Ф. Наши любимые фильмы. М., 2001. — С. 129–220.
Посилання
- Володимир Мотиль на сайті IMDb (англ.)
- Фільмографія (kino-teatr.ru) (рос.)
|
- Народились 26 червня
- Народились 1927
- Померли 21 лютого
- Померли 2010
- Поховані на Востряковському кладовищі
- Випускники Уральського університету
- Російські театральні режисери
- Російські кінорежисери
- Театральні режисери СРСР
- Радянські кінорежисери
- Заслужені діячі мистецтв РРФСР
- Народні артисти Росії
- Радянські сценаристи
- Російські сценаристи
- Померли в Москві
- Лауреати Державної премії РФ в області літератури і мистецтва
- Кавалери ордена Пошани (Російська Федерація)
- Уродженці Лепеля
- Білоруські євреї
- Білоруси Росії