Вольська Францішка
Францішка Вольська | |
---|---|
Народилася | 1863 Київщина[1] |
Померла | 1930 |
Громадянство | ![]() ![]() ![]() |
Національність | полька |
Діяльність | громадська діячка, видавець |
Конфесія | католицтво |
Францішка (Стефанія) Вольська (уроджена Лехно-Васютинська; 1863, Київщина — 1930) — українська громадська діячка польського походження, відома, насамперед, своєю активною громадською діяльністю в Києві наприкінці ХІХ на початку ХХ століття.[2][3]
Життєпис
Францішка Вольська народилася у 1863 році. Одружилася зі Стефаном Вольським. Мала дочок Софію (1894 р.н.) — у майбутньому громадську діячку, та Марію.
Наприкінці ХІХ — першій чверті ХХ століття Вольська була громадською діячкою в Києві. На початку ХХ століття у помешканні Вольських на Фундуклеївській, 10 проходили зібрання «українців польської культури». Дискусії велися українською мовою, а всі присутні проголошували себе українцями польської культури, пов'язаними своїми політичними інтересами з українським народом[4]. Погоджуючись з позиціями Липинського, Вольська виступала за самостійність українського народу, на відміну від більшості інших учасників зібрання, що були фактично прихильниками так званої «Історичної Польщі»[5]. У 1912 році за підтримки діячки вийшла друком об'ємна збірка наукових робіт та історичних документів «З історії України» Липинського[6].
Під час Першої світової війни була ініціатором допомоги в'язням-галичанам. У 1917 році вона заснувала в Києві громаду українців-католиків[7].
22-23 грудня 1921 року Вольська, поряд із Софією Вольською-Мурською, Оленою Січинською, Ольгою Коренець, Оленою Степанів, Оленою Федак-Шепарович, входила до організаційного комітету З'їзду українських жінок у Львові.
Францішка Вольська була серед членів редакції альманаху «Z dziejów Ukrainy»[8]. Видавала українську дитячу літературу, редагувала журнал «Волошки» в Києві[9].
Померла видавець та громадська діячка у 1930 році.
Примітки
- ↑ Вольська (з дому Лехно-Васютинських) Францішка; УСЕ. Процитовано 30 січня 2019.
- ↑ Володимир Мурський — представник екзильного уряду УНР у Стамбулі; В. Окіпнюк, Д. Козлов, Історична правда, 28 серпня 2018.
- ↑ Перший переклад драматичного твору Лесі Українки англійською мовою; Тамара Скрипка, t-skrypka.name, 2010.
- ↑ Історик і Влада. Колективна монографія / Відповідальний редактор В.Смолій; творч. керівник проекту І.Колесник — К.: ІІУ НАН України, 2016. — с. 347
- ↑ Конфлікт між В. Липинським і Б. Ярошевським у тижневику «PrzeglĄd Krajowy» // Український археографічний щорічник: Нова серія. — Том 16/17, випуск 13/14. — Київ, 2009.
- ↑ В'ячеслав Липинський: доля, вчення, актуальність; Підволочиська районна адміністрація, до 130-річчя В'ячеслава Липинського.
- ↑ Богачевська-Хомяк М. Білим по білому: Жінки в громадському житті України, 1884—1939 — К.: Либідь, 1995 — с. 197.
- ↑ Листи В'ячеслава Липинського до Євгена Чикаленка (1909—1918) / Н. Миронець // Український археографічний щорічник. — К., 2007. — Вип. 12. — С. 516.
- ↑ Жінки в суспільно-політичному житті України. 1917 рік.; Оксана Оніщенко, Всеосвіта, 3 серпня 2018.
Джерела
- Луговий О. Визначне жіноцтво України. — Торонто: Українська видавнича компанія, 1942. — с. 176.
- Шевчук В. В'ячеслав Липинський — історик, політик та мислитель // Сучасність. — 1992. — № 6 (374). — С. 90.
- Енциклопедія українознавства / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. Володимир Кубійович. — Київ: Глобус, 1955—2003. — Вол.-Вр.
- Вольська // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
![]() |
Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |