Rubus canadensis
Rubus canadensis | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Евдикоти (Eudicots) |
Клада: | Розиди (Rosids) |
Порядок: | Розоцвіті (Rosales) |
Родина: | Трояндові (Rosaceae) |
Підродина: | Rosoideae |
Триба: | Rubeae |
Рід: | Ожина (Rubus) |
Вид: | R. canadensis
|
Біноміальна назва | |
Rubus canadensis L., 1753
|
Rubus canadensis — вид квіткових рослин із родини трояндових (Rosaceae).
Біоморфологічна характеристика
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Rubuscanadensis.jpg/200px-Rubuscanadensis.jpg)
Це кущ 5–30 дм заввишки, неозброєний чи озброєний. Стебла дворічні (йдуть від дерев'янистого кореневища), дугоподібні, безволосі, не залозисті або рідко залозисті; колючки відсутні або рідкісні, випростані або злегка відставлені, тонкі, 2–5 мм, з вузькою або широкою основою. У перший рік на стеблах тільки листки, у другий рік з'являються квіти й вони відмирають після плодоношення. Листки опадні, зазвичай пальчасто складні, блискучі; листочків (3)5, кінцеві від яйцеподібних до еліптичних, (3)7–9(11) × (3)4–5(6) см, основа від закругленої до неглибоко серцеподібної, нелопатеві, краї від дрібно до грубо пилчасті або подвійно пилчасті, верхівка від загостреної до ослабленої, нижня поверхня з гачковими колючками на середніх жилах, безволоса чи запушена, залозиста. Суцвіття кінцеві, (5)15–25-квіткові, китицеподібні. Квітки двостатеві; пелюстки білі, від зворотно-яйцеподібних до еліптичних, рідше субокруглі, 8–22 мм. Плоди чорні, кулясті або коротко-циліндричні, 1–2 см; кістяночок 10–75. 2n = 14, 21. Період цвітіння: травень — липень[1][2].
Ареал
Зростає у східній частині США та східній частині Канади і Сен-П'єр і Мікелоні; інтродукований до Європи[1][3].
Населяє гірські високогір'ї, прохолодні, затінені проміжні райони в межах широколистяних і бореальних лісів, окрайці озер і лісів; на висотах 0–2000 метрів[1].
Використання
Плоди вживаються сирими чи вареними в пирогах, джемах тощо. Смак солодкий, соковитий і насичений. Стебла і плоди і відвар кореня використовують при лікуванні дизентерії[2].
Рослина має хороші протиерозійні властивості. Задовільно росте на безплідних і неродючих ґрунтах, займає еродовані ділянки. Утворюючи великі й майже непрохідні зарості, він забезпечує чудове укриття для дикої природи та місць гніздування дрібних птахів[2].
Цей вид бере участь у виникненні численних сортів ожини. Цінується за високу морозостійкість. Із плодів отримують барвник від пурпурного до тьмяно-синього[2].
Примітки
- ↑ а б в Rubus canadensis. Flora of North America. efloras.org. Процитовано 23.11.2021. (англ.)
- ↑ а б в г Rubus canadensis. Useful Temperate Plants. Процитовано 23.11.2021. (англ.)
- ↑ Rubus canadensis. Catalogue of Life. Процитовано 23.11.2021. (англ.)
|