Лосєво (Павловський район)
село Лосєво | |
---|---|
Країна | ![]() |
Суб'єкт Російської Федерації | Воронезька область |
Муніципальний район | Павловський |
Поселення | Лосєвське сільське поселення |
Код ЗКАТУ: | 20233840001 |
Код ЗКТМО: | 20633440101 |
Основні дані | |
Час заснування | 1697 |
Попередні назви: | Битюзька слобода |
Населення | 4398 осіб (2010 рік) |
Поштові індекси | 396400, 396431, 396432 |
Телефонний код | +7 473-62 |
Географічні координати: | 50°40′14″ пн. ш. 40°02′20″ сх. д. / 50.67055555558377478° пн. ш. 40.03888888891677311° сх. д.Координати: 50°40′14″ пн. ш. 40°02′20″ сх. д. / 50.67055555558377478° пн. ш. 40.03888888891677311° сх. д. |
Часовий пояс | UTC+3 |
Влада | |
Вебсторінка | losevskoe.pav.e-gov36.ru |
Голова адміністрації | Бугайов Анатолій Романович |
Мапа | |
| |
Лосєво — село в Павловському районі Воронезької області, адміністративний центр Лосєвського сільського поселення.
Географія
Село розташоване на лівому березі річки Битюг в 30 км на схід від залізничної станції Сагуни (лінія «Лиски—Міллерово» Південно-Східної залізниці) на федеральній автомагістралі Дон.
Історія
Село засновано в 1697 році задніпровськими козаками (800 сімей), що приїхали за запрошенням острогозького полковника Булларта. Першопочаткова назва поселення — Битюзька слобода. У 1710 році поселення перейменовано в Битюзьку слободу Лосєва на честь приказного Петра Лосєва, який керував селом з 1702 по 1710 р. Згодом слобода Лосєва стала селом Лосєвом.
Переселення в Лосєво українських селян тривало і протягом першої половини XVIII ст.: сюди приходили українці з інших сел сучасної Воронезької області, а також зі Змієва, Охтирки та Ізюма[1].
У документах 1724 року Лосєво вперше згадується як село з церквою.
Наприкінці XIX — на початку XX ст. село було центром Лосєвської волості Павловського повіту Воронезької губернії.
З 1928 по 1962 рік Лосєво було центром Лосєвського району Воронезької області[2][3].
Економіка
У селі розташовані завод «Металіст» (рос. завод «Металлист»), підприємство «Лосєворемтехніка» (рос. предприятие «Лосеворемтехника»)[4]. Працює ЗАТ «Доно-Битюзький рибак» (рос. ЗАО «Доно-Битюгский рыбак»)[5]. З радянських часів залишились колгоспи «Світлий шлях» (рос. колхоз «Светлый путь») та «Лосєво» (рос. колхоз «Лосево»).
У Лосєві досить багато магазинів та кав’ярень, клієнтами яких є проїжджі автомагістраллю Дон. Функціонують стоянки, автомийки, готелі і міні-ринок «Веселка» (рос. мини-рынок «Радуга»).
Інфраструктура
У селі працюють дві середні школи, два дитячі садки, два доми культури, Будинок дитячої творчості, дитяча музична школа, три бібліотеки та Благовіщенська церква, побудована в 1762 році.
Населення
Кількість мешканців Лосєва по роках | |||||||||||||||||
1859 | 1900 | 1906 | 1916 | 1923 | 1925 | 1980 | 2002 | 2007 | 2009 | 2010 | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
7220[6] | ▲9572[6] | ▲10478[7] | ▲11026[7] | ▼9483[7] | ▲10789[7] | ▼4356[8] | ▲4539[9] | ▲4576[10] | ▲4630[11] | ▼4398 |
Етнічний склад неоднорідний: у селі мешкають росіяни та українці. Суттєва частка населення розмовляє суржиком з елементами слобожанського говору української мови.
Національний склад Лосєва за даними перепису населення 1939 року: українці — 87,3% або 4094 осіб, росіяни — 12,2% або 570 осіб[12].
Література
- Кригер Л. Павловская летопись. Осенённые временем. — Воронеж : Творческое объединение «Альбом», 2011. — 128 с.(рос.)
- Аббасов А.М. Лосево. — Воронеж : Центрально-Черноземное кн. изд-во, 1993. — 65 с.(рос.)
Примітки
- ↑ Losevo - село Лосево, Воронежская область.(рос.)
- ↑ Справка об изменении административно-территориального деления Воронежской обл.(рос.)
- ↑ Воронежская область на сайте «Всемирный исторический проект». Архів оригіналу за 3 грудня 2010. Процитовано 12 червня 2016.(рос.)
- ↑ О поселении. Официальный сайт Лосевского сельского поселения. Архів оригіналу за 13 березня 2016. Процитовано 11 березня 2016.(рос.)
- ↑ Развал сельского хозяйства может закончиться новой гражданской войной [Архівовано 5 квітня 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ а б Кригер, 2011, с. 91.
- ↑ а б в г Кригер, 2011, с. 92.
- ↑ Кригер, 2011, с. 95.
- ↑ Всероссийская перепись населения 2002 г. Архів оригіналу за 22 серпня 2011. Процитовано 12 червня 2016.(рос.)
- ↑ Кригер, 2011, с. 54.
- ↑ Кригер, 2011, с. 60.
- ↑ Всесоюзная перепись населения 1939 года. Национальный состав населения по регионам России. Демоскоп. Архів оригіналу за 6 березня 2016. Процитовано 6 березня 2016.(рос.)
|