Бабаханов Абдулла Бабаханович
Бабаханов Абдулла Бабаханович | |
---|---|
узб. Абдулла Бабаханович Бабаханов | |
Народився | 8 лютого 1910 або 1910 Токмак, Пішпекський повітd, Семиріченська область, Туркестанське генерал-губернаторство, Російська імперія |
Помер | 18 червня 1992 або 10 червня 1990 Москва |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | архітектор, викладач університету |
Нагороди | |
Бабаханов Абдулла Бабаханович (нар. 27 січня (8.II) 1910, м. Такмак, Киргизстан — 1990, Москва) — узбецький радянський архітектор, народний архітектор СРСР (з 1970).
Він був членом Комуністичної Партії Радянського Союзу з 1943.
У 1933 закінчив Середньоазіатський Будівельний Інститут. За його проектами було споруджено багато громад та житлових будівель. До найважливіших будівель у Таджикистані належать: Таджицький драматичний театр імені Лахуті в Душанбе (1954), кінотеатр імені Саида Рахімова в Ташкенті (1955), музей імені Улугбека в Самарканді (1958) та мавзолей Хамзи Хакім-заде Ніязі в Хамзаабаді (скульптор Ф. Грищенко, 1967).
За заслуги в області архітектури Абдулла Бабаханович був нагороджений Орденом Трудового Червоного Прапора, різними орденами та медалями.[1]
- ↑ Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1977. — Т. 1 : А — Борона. — С. сторінки.