Квіткокол ультрамариновий
Квіткокол ультрамариновий | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Diglossa glauca Sclater, PL & Salvin, 1876[2] | ||||||||||||||||
![]() Ареал виду | ||||||||||||||||
Підвиди
| ||||||||||||||||
(Див. текст) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Diglossopis glauca Diglossopis glaucus | ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Квіткокол ультрамариновий[3] (Diglossa glauca) — вид горобцеподібних птахів родини саякових (Thraupidae). Мешкає в Андах.
Довжина птаха становить 11-12 см, вага 9,5-13 г. Самці мають переважно темно-синє забарвлення, обличчя у них чорне, крила і хвіст темні з більш світлими краями. Очі золотисті, дзьоб чорний, дещо вигнутий догори, не гачкуватий, лапи темні. Самиці мають дещо тьмяніше забарвлення.
Виділяють два підвиди:[4]
- D. g. glauca Sclater, PL & Salvin, 1876 — східні схили Анд на південному заході Колумбія (захід Какети, захід Путумайо, схід Нариньйо) і в Еквадорі (на південь до кордона з Перу в горах Кордильєра-дель-Кондор[en]);
- D. g. glauca Hellmayr, 1930[5] — східні схили Анд в Перу (на південь від Мараньйона) і Болівії (на південь до Кочабамби).
Ультрамаринові квіткоколи мешкають в Колумбії, Еквадорі, Перу і Болівії. Вони живуть в кронах вологих гірських і хмарних тропічних лісів та на узліссях. В Колумбії зустрічаються переважно на висоті від 1400 до 2300 м над рівнем моря, в Еквадорі на висоті від 1000 до 1800 м над рівнем моря, в Перу на висоті від 1000 до 2300 м над рівнем моря. Живуть поодинці або парами, часто приєднуються до змішаних зграй птахів. Живляться нектаром і комахами, яких шукають серед рослинності.
- ↑ BirdLife International (2016). Diglossa glauca: інформація на сайті МСОП (версія 2021.3) (англ.) 03 липня 2022
- ↑ Philip Lutley Sclater, Osbert Salvin: Descriptions of new Birds obtained Mr. C. Buckley in Bolivia. In: Proceedings of the Scientific Meetings of the Zoological Society of London for the Year 1876. Nr. 1, S. 253–254 (biodiversitylibrary.org).
- ↑ Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — ISBN 978-617-7553-34-1.
- ↑ Gill, Frank; Donsker, David, ред. (2022). Tanagers and allies. World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union. Процитовано 03 липня 2022.
- ↑ Carl Eduard Hellmayr: On two undescribed Neotropical birds. In: Novitates zoologicae: a journal of zoology in connection with the Tring Museum. 35, Nr. 4, S. 265–267 (biodiversitylibrary.org).
![]() |
Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |