Еліза Паренська
Еліза Паренська | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | чеськ. Eliza Pareńska[1] |
Народилася | 25 жовтня 1888[2] |
Померла | 3 квітня 1923[2] (34 роки) Краків, Польська Республіка |
Поховання | Раковицький цвинтар |
Країна | ![]() |
Галузь | культура[1] |
Знання мов | польська[3][1] |
Батько | Станіслав Паренський |
Брати, сестри | Maria Pareńskad і Zofia Żeleńskad |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Rakowice_Cemetery%2C_tomb_of_Pare%C5%84ski_family%2C_26_Rakowicka_street%2C_Krak%C3%B3w%2C_Poland.jpg/240px-Rakowice_Cemetery%2C_tomb_of_Pare%C5%84ski_family%2C_26_Rakowicka_street%2C_Krak%C3%B3w%2C_Poland.jpg)
Могила Паренських.
Місце спочинку.
Еліза Паренська (народилася 25 жовтня 1888 у Кракові, померла там 3 квітня 1923 ) – дружина Едварда Лещинського, одна з найвідоміших муз періоду Молодої Польщі .
Народилася 25 жовтня 1888 року в Кракові [4], мала двох сестер ( Марину та Зофію ) та братів Адама (1881-1885) і Яна (1889-1919), вона була передостанньою дитиною в родині. Її батько був лікарем Станіславом Паренським, а мати Еліза, уроджена Мюлейзен [5] , керувала відомим салоном у Кракові, який відвідували молодопольські художники. Вона не мала міцного здоров’я з дитинства, а також мала страх перед соціальними контактами, який у дитинстві перекривала алкоголем . Вона відвідувала престижну приватну гімназію для дівчат імені Емілії Платер, однак, після одруження обох сестер у 1904 році, вона пережила нервовий зрив і з того часу продовжувала навчання в рамках індивідуального курсу навчання . У цей період вона стала залежною від морфіну, який полегшив її нездужання [6] .Її чоловіком був поет Едвард Лещинський [7], за якого вона вийшла заміж 18 січня 1910 року в Кракові [6] . Шлюб був вдалим, але незабаром почав псуватися [8] . У пари народився син Вітольд (1912 р.н.) [6] .
У 1916 році проходила лікування від наркоманії в Давосі . Після смерті батьків жила з чоловіком і сином у спадковій резиденції, але після смерті чоловіка (1921) продала палац. Відсутність навичок управління грошима призвело до швидкої втрати заощаджень і подальшої залежності від наркотиків. У грудні 1922 року вона потрапила на лікування від наркоманії в Арлесгаймі, яке тривало три місяці. Незважаючи на успішний курс терапії, після повернення до Польщі [6] пережила нервовий зрив і покінчила життя самогубством [7] 3 квітня 1923 р. [6] Похована на Раковіцькому цвинтарі в Кракові (ділянка О) [9] .
Паренська багато разів позувала художникам, які відвідували вітальню її батьків, найвідомішими з яких є роботи Станіслава Виспянського [10] : портрет "Серед герані" від 25 травня 1905 року [11] (відомі три версії, у тому числі одна в Національному музеї в Кельце і два в приватних колекціях) [5] і "Подвійний портрет Елізи Паренської" 26–27 травня [11] 1905 [5] [12] р.
- ↑ а б в Czech National Authority Database
- ↑ а б в Library of Congress Authorities — Library of Congress.
- ↑ Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- ↑ Monika Śliwińska: Lubię, kiedy sztuka... » Niezła sztuka (пол.), 29 січня 2018
{{citation}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|inventor=
(довідка) - ↑ а б в Portret Elizy Pareńskiej (англ.)
- ↑ а б в г д Katarzyna Wajda (10 лютого 2017). Eliza Pareńska. Tragiczna muza (пол.). Процитовано 19 лютого 2017.
{{cite web}}
: Проігноровано невідомий параметр|czasopismo=
(можливо,|journal=
?) (довідка) - ↑ а б Muzy Młodej Polski. Życie i świat Marii, Zofii i Elizy Pareńskich – Wydawnictwo Iskry Spółka z o.o., архів оригіналу за 11 вересня 2017, процитовано 20 березня 2023
- ↑ Włodzimierz Kalicki (17 серпня 2012). Proroctwo dla Elizy. wyborcza.pl. Процитовано 19 лютого 2017.
- ↑ Zarząd Cmentarzy Komunalnych w Krakowie. Internetowy lokalizator grobów. Elżbieta Leszczyńska. rakowice.eu.
- ↑ Stanisław Wyspiański i proroctwo dla Elizy (пол.). 21 березня 2014. Процитовано 19 лютого 2017.
{{cite web}}
: Проігноровано невідомий параметр|czasopismo=
(можливо,|journal=
?) (довідка) - ↑ а б [1], Wojciech Bałus, "Do granic tożsamości. O portretach zdwojonych Stanisława Wyspiańskiego"
- ↑ [2], W&w, "Panny w cieniu"
|