Журман Василь Матвійович
Журман Василь Матвійович | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
1712 — 1729 | |||
Народження: | невідомо | ||
Смерть: |
1729 село Івайтенки | ||
Країна: |
![]() | ||
Рід: | Журмани | ||
Батько: | Журман Матвій Дмитрович | ||
Шлюб: | Губчиц Єфросинія Іванівна | ||
Діти: | Журман Ілля Васильович (бл. 1720—1783) |
Журман Василь Матвійович (? — 1729) — батько Генерального судді (1756—1781 рр.) Глухівського періоду в історії України Іллі Васильовича Журмана (бл. 1720—1783), стародубський полковий старшина (1710—1724 рр.)
Діяльність
Завдяки впливовості свого діда Дмитра Андрійовича, вже у 1710 році отримав звання військовий товариш Стародубського полку. Потім більше десятиліття виконував доручення полкової старшини в ранзі значковий товариш Стародубського полку[1].
Володіння
Від діда йому дісталось село Задубіння (біл. вёска Задубенье) — нині Мядельського району Мінської області Білорусь. Однак, спочатку його розділив з дружиною діда Марією Дячихою. А потім в результаті тяжб з другим чоловіком кравцем Германом Синякою отримав лише 1/3 частину дідівського спадку.
Тільки 24 січня 1718 р. В. Журман діждався Універсалу гетьмана Івана Скоропадського про підтвердження прав на все село Задубення. Згодом він придбав двір у Стародубі, житловий двір в с. Гарцеве (нині Стародубський район Брянської області), з землями, сінокосами, млином[2].
Родина
У них з дружиною Єфросинією Іванівною Губчиц (донькою почепського сотника) народився лише один син Ілля. В.Журман саме їм у тестаменті від 19 травня 1724 р. призначав с. Задубення.
Помер у 1729 році в селі Івайтенки (Івантенки) Бакланської сотні Стародубського полку[3].
Джерела
- Кривошея В. В., Кривошея І. І., Кривошея О. В. Неурядова старшина Гетьманщини / В. В. Кривошея, І. І. Кривошея, О. В. Кривошея.– К.: «Стилос», 2009. — 604 с.
- Модзалевський Вадим Львович. Малоросійській родословникъ. — Т. Второй: Е. — К. — К.:Типографія Т-ва Г. Л. Фронцкевича і Ко, 1910. — 720 с.
Примітки
- ↑ Кривошея В. Козацька еліта Гетьманщини. — Київ: ІПІЕНД ім. І. Ф. Кураса НАНУ, 2008. — С. 330.
- ↑ Кривошея В. В., Кривошея І. І., Кривошея О. В. Неурядова старшина. Гетьманщини. — К.: Стилос, 2009. — С. 133.
- ↑ Заруба В. М. Козацька старшина Гетьманської України, (1648—1782): персон. склад та родинні зв'язки / В. М. Заруба. — Дніпропетровськ. : ЛІРА, 2011.- 931 с.