Чуйкевич Семен Васильович
Семен Васильович Чуйкевич Чуйкевич Семен Васильович | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
1727 — 1728 | |||
Попередник: | Савич Семен Савич (1709-1724 рр.) | ||
Спадкоємець: | Турковський Михайло Максимович (1728-1739 рр.) | ||
Народження: | 1674 | ||
Смерть: | після 1744 | ||
Країна: |
![]() | ||
Рід: | Чуйкевичі | ||
Батько: | Чуйкевич Василь Никифорович | ||
Шлюб: | Кочубей Мотрона Василівна | ||
Діти: | Семен, донька |
Чуйке́вич Семен Васильович (1674 — після 1744) — Генеральний писар (наказний) в 1727 році та керівник Генеральної канцелярії за правління Данила Апостола (разом із Степаном Тарновським) під час Глухівського періоду в історії України. Учасник Ради на якій було обрано у Глухові гетьманом Данила Апостола 1 (12) жовтня 1727 року.
Освіта
Семен Чуйкевич був високоосвіченою людиною свого часу: добре знався на літературі, володів кількома мовами. Він був у числі «искусных и знатных персон» для перекладу «правных книг»[джерело?](уточнити!).
Одруження
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/6/69/Motria_Koczubej-1.jpg/200px-Motria_Koczubej-1.jpg)
У 1707 році одружився з однією з дочок Кочубеїв. У «Родоводі дворян Чуйкевичів» зазначається, що це була Мотря Василівна Кочубей, хрещениця гетьмана Івана Мазепи.
Як розповів у доносі генеральний суддя Василь Кочубей, «выдал за Чюйкевича», дав посаг 1000 золотих, да зятю… 1000 ефимков, 1500 червоных, серебра с 40 гривен в разных вещах".
Іван Мазепа неохоче погоджується на весілля дочки Кочубея з Семеном Чуйкевичем, навіть дав пораду генеральному судді зачекати: «Як будем з Ляхами в едности, тогда знайдется твоей дочкі жених з тоей стороны Лядское знатний який шляхтич, который твоей фортуні доброю будет подпорою».
Два свати — Василі Кочубей і Чуйкевич 18 травня 1707 року, спішно повінчали власних дітей.[1]
У них народились двоє дітей — дівчинка та хлопчик, що був названий на честь батька Семеном. Родовід[2]
Служба
У 1730 році старшини Ніжинського полку обирають Степана Чуйкевича полковим суддею (до 1734 року). Данило Апостол 7 липня 1730 року видає Універсал: «А по вибору старшин написан в судді бунчуковий товариш п(ан) Семен Чуйкевич и просил, чтоб оного пана Семена Чуйкевича опреділить в полк ніжинський судиею полковим… прето ми, по монаршим указу и вибору старшинському, з полку ніжинського нам поданом, яко опреділили его пана Семена Чуйкевича судиею полковим ніжинським, на что дан наш особливий универсал». Пізнє кохання[3]
Згодом він тимчасово очолює Ніжинський полк.
Друге одруження
Мотря Кочубей помирає у 1736 році. У 1738 році Семен Чуйкевич вдруге одружується з удовою роменського міщанина Христиною.
Джерела
- Кривошея В. В., Кривошея І. І., Кривошея О. В. Неурядова старшина Гетьманщини / В. В. Кривошея, І. І. Кривошея, О. В. Кривошея.– К.: «Стилос», 2009. — 604 с.
- Модзалевський Вадим Львович. Малоросійській родословникъ. — Т. Второй: Е. — К. — К.:Типографія Т-ва Г. Л. Фронцкевича і Ко, 1910. — 720 с.
Примітки
- ↑ Павленко Сергій За кого 300 років тому Мотря Кочубей вийшла заміж // http://svoboda.fm/culture/literature/189005-print.html?language=ru
- ↑ http://uk.rodovid.org/wk/Запис:207652[недоступне посилання з травня 2019]
- ↑ http://www.e-reading.club/chapter.php/1020675/3/Pavlenko_-_Kohannya_getmana_Mazepi.html[недоступне посилання з серпня 2019]
Література
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
- Білокінь С. Чуйкевичі // Довідник з історії України. — 2-ге вид. — К., 2001. — С. 1065.
|