Паравоксит
Паравоксит | |
---|---|
![]() | |
Загальні відомості | |
Статус IMA | чинний (успадкований, G)[d][1] |
Абревіатура | Pvx[2] |
Хімічна формула | Fe²⁺Al₂(PO₄)₂(OH)₂ * 8H₂O |
Nickel-Strunz 10 | 8.DC.30 |
Ідентифікація | |
Колір | Безбарвний |
Сингонія | триклінна |
Твердість | 2 |
Блиск | скляний, на гранях перламутровий полиск |
Густина | 2,29 |
Інші характеристики | |
Названо на честь | Воксит[3], пара-d[3] |
Типова місцевість | Siglo Veinte mined[4] |
![]() |
Паравокси́т (рос. паравоксит; англ. paravauxite; нім. Paravauxit m) — мінерал, основний водний фосфат заліза й алюмінію.
Загальний опис
Хімічна формула: Fe2+Al2(OH)2[PO4]2•8H2O. Склад у % (з родов. Жажагуа, Болівія): FeO −15,47; Al2O3 — 17,89; P2O5 — 29,80; H2O — 36,74.
Сингонія триклінна. Пінакоїдальний вид. Форми виділення: короткопризматичні таблитчасті кристали. Спайність ясна. Густина 2,29. Твердість 2. Безбарвний. Блиск скляний, на гранях перламутровий полиск. Злам раковистий. Розчиняється в HCl.
Супутні мінерали: воксит, метавоксит, вавеліт.
Знайдений в олов'яному родов. Льялягуа (Болівія) разом з вавелітом.
Від пара… й назви мінералу вокситу.
Див. також
Примітки
- ↑ Нікель Е. Г., Nichols M. C. IMA/CNMNC List of Mineral Names (March 2007) — 2007.
- ↑ Warr L. N. IMA–CNMNC approved mineral symbols // Mineralogical Magazine — Cambridge University Press, 2021. — Vol. 85. — P. 291–320. — ISSN 0026-461X; 1471-8022 — doi:10.1180/MGM.2021.43
- ↑ а б The IMA List of Minerals — Міжнародна мінералогічна асоціація.
- ↑ Ralph J., Nikischer T., Hudson Institute of Mineralogy Mindat.org: The Mineral and Locality Database — [Keswick, VA], Coulsdon, Surrey: 2000.
Література
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2007. — Т. 2 : Л — Р. — 670 с. — ISBN 57740-0828-2.
- Лазаренко Є. К., Винар О. М. Паравоксит // Мінералогічний словник. — К. : Наукова думка, 1975. — 774 с.
- Паравоксит // Мінералого-петрографічний словник / Укл. : Білецький В. С., Суярко В. Г., Іщенко Л. В. — Х. : НТУ «ХПІ», 2018. — Т. 1. Мінералогічний словник. — 444 с. — ISBN 978-617-7565-14-6.