Рудольф Хитрець
![]() | ||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 12 квітня 1903 | |||||||||||||
Аграм, Австро-Угорщина | ||||||||||||||
Смерть | 13 січня 1970 (66 років) | |||||||||||||
Загреб, СФРЮ | ||||||||||||||
Громадянство | Хорватія | |||||||||||||
Позиція | півзахисник | |||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. |
Рудольф Хитрець (хорв. Rudolf Hitrec, нар. 12 квітня 1903, Аграм — пом. 13 січня 1970, там само) — югославський футболіст, що грав на позиції півзахисника. Відомий виступами за клуб «Граджянскі» (Загреб), а також національну збірну Югославії. Дворазовий чемпіон Югославії.
Клубна кар'єра
Є вихованцем футбольного клубу «Конкордія» (Загреб), у якому виступав до 1921 року.
З 1921 року перебував у команді «Граджянскі» (Загреб), хоча в офіційному матчі дебютував лише 15 червня 1924 року в матчі чемпіонату Загреба проти ХАШКа (3:3)[2]. З того часу став основним гравцем. Входив до складу знаменитого тріо півзахисників клубу: Рудольф Хитрець — Рудольф Рупець — Густав Ремець. Відзначався хорошим баченням поля, високою технікою і вмінням віддати точний і своєчасний пас. Багаторазовий чемпіон Загреба і володар кубка Загреба.
В 1926 році став переможцем чемпіонату Югославії. В 1/4 фіналу «Граджянскі» розгромив без Рудольфа «Ілірію» (Любляна) (7:1), а в 1/2 «Славію» (Осієк) з рахунком 7:0 уже за участі Хитреця, що забив у цьому матчі три голи. У фіналі клуб зустрівся з переможцем двох попередніх чемпіонатів клубом «Югославія», і переміг з рахунком 2:1.
Другий титул чемпіона Югославія Хитрець виграв у 1928 році. Команда здобула чотири перемоги і одного разу програла в одноколовому ліговому турнірі для шести учасників. Рудольф зіграв в усіх п'яти матчах змагань.
По завершенні сезону чемпіон переміг 5:1 «Югославію» у відбірковому матчі за право зіграти у зіграти міжнародному турнірі для провідних клубів Центральної Європи — Кубку Мітропи[3]. В 1/4 фіналу змагань «Граджянські» переміг у першому матчі чемпіона Чехословаччини клуб «Вікторію» — 3:2. Проте, у матчі відповіді упевнену перемогу святкували суперники — 1:6.
Після 1928 року Хитрець грав у основному складі «Граджянскі» значно рідше. Загалом зіграв у 1924—1930 роках в офіційних іграх 73 матчі і забив 6 м'ячів. Серед них 14 матчів і 4 голи у фінальному турнірі чемпіонату Югославії, 44 матчі і 2 голи у чемпіонаті Загреба і кваліфікації до національної першості, 12 матчів кубку Загреба, 2 матчі у кубку Мітропи, 1 матч у кваліфікації до кубку Мітропи.
Молодший брат Рудольфа Іван Хитрець також був відомим футболістом, котрий більшу частину футбольної кар'єри провів у загребській команді ХАШК, а також виступав у складі збірної[4].
Виступи за збірну
1926 року зіграв єдиний офіційний матч у складі національної збірної Югославії у грі проти Болгарії (3:1).
Виступав у складі збірної Загреба. Зокрема, у 1924, 1925 і 1926 роках у складі збірної міста ставав переможцем кубка короля Олександра, турніру для збірних найбільших міст Югославії.
У 1924 році загребська команда могла вилетіти уже в першому раунді, адже поступилась збірній Осієку. Проте, результат матчу був анульований через участь дискваліфікованого гравця. В 1/2 фіналу збірна Загреба перемогла команду Любляни 3:2, а у фіналі з таким самим рахунком 3:2 команду Спліта, а Хитрець забив один з м'ячів своєї команди[5].
Наступного розіграшу 1925 року Загреб також дістався фіналу, у якому знову переграв Спліт з рахунком 3:1, а на попередніх стадіях переміг Любляну (3:1) і Белград (2:1)[6].
У першості 1925 року збірна Загреба послідовно переграла команди Сараєво (6:2), Суботиці (4:3) і Белграда у фіналі (3:1)[7]. Таким чином збірна Загреба втретє поспіль виграла турнір і навічно залишила трофей, подарований тодішнім королем Олександром.
Статистика виступів за збірну
![Югославія](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Flag_of_Yugoslavia_%281918%E2%80%931941%29.svg/20px-Flag_of_Yugoslavia_%281918%E2%80%931941%29.svg.png)
Дата | Місто | Господарі | Результат | Гості | Турнір | Голи | Примітки |
---|---|---|---|---|---|---|---|
30.05.1926 | Загреб | Югославія ![]() |
3 – 1 | ![]() |
товариський матч | - | |
Усього | Матчів | 1 | Голів | 0 |
Після завершення ігрової кар'єри
Після проголошення у 1941 році Незалежної Держави Хорватія, Рудольф Хитрець був призначений президентом футбольної федерації новоствореної держави. На цій посаді працював до 1942 року. Також він був тренером збірної Хорватії у її першому міжнародному матчі проти Німеччини, що відбувся у Відні 15 червня 1941 року і завершився поразкою гостей 1:5[8].
З 1945 по 1963 рік Рудольф Хитрець працював лікарем-терапевтом у військовому госпіталі у Загребі.
Трофеї і досягнення
- Чемпіон Югославії: 1926, 1928
- Срібний призер чемпіонату Югославії: 1925
- Чемпіон футбольної асоціації Загреба: 1923-24, 1924-25, 1925-26, 1927-28
- Володар кубка Загреба: 1927, 1928
- Володар кубка короля Олександра: 1924, 1925, 1926
Примітки
- ↑ У чемпіонаті Загреба і чемпіонаті Югославії
- ↑ Подробиці матчу «Граджянські» = ХАШК
- ↑ Виступи югославських клубів у кубку Мітропи і кваліфікація до нього. Архів оригіналу за 7 листопада 2016. Процитовано 22 квітня 2017.
- ↑ Матчі Івана Хитреця за збірну
- ↑ Кубок короля Олександра 1924. Архів оригіналу за 8 січня 2017. Процитовано 22 квітня 2017.
- ↑ Кубок короля Олександра 1925. Архів оригіналу за 23 грудня 2016. Процитовано 22 квітня 2017.
- ↑ Кубок короля Олександра 1926. Архів оригіналу за 26 жовтня 2016. Процитовано 22 квітня 2017.
- ↑ Подробиці матчу Німеччина - Хорватія - 5:1
Посилання
- Профіль на сайті клубу «Динамо» (Загреб) (хор.)
- Профіль на сайті сербської збірної з футболу (серб.)
- Статистика виступів у чемпіонаті Югославії (серб.)
- Виступи за збірну (англ.) (рос.) (чес.)
- Профіль на сайті хорватського союзу (серб.)
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |