Обмежена відповідальність
Обме́жена відповіда́льність (англ. Limited Liability) — фінансова відповідальність володарів (учасників, акціонерів) компанії, обмежена сумою фактично вкладеними у підприємство коштами шляхом участі у його статутному капіталі або придбанні його акцій, на відміну від наприклад повної відповідальності, де учасники відповідають також іншим своїм майном.
Опис
Обмежена відповідальність розглядається багатьма економістами як засіб стимулювання підприємництва[1][2][3][4], як організації дрібного бізнесу, так і випуску акцій та залучення інвесторів для фінансування діяльності підприємства.
Серед різних форм організації підприємств у економічно-правових системах світу принцип обмеженої відповідальності присутній лише в частині, а також змінюється ступінь обмеження відповідальності, напр. учасник, який є директором, несе додаткову відповідальність.
В 1989 році Європейський союз прийняв Директиву «Twelfth Council Company Law Directive»,[5], якою зобов'язав країни-учасники ЄС внести зміни до свого законодавства, які дозволяють утворення форми підприємництва з обмеженою відповідальністю для фізичних осіб (напр. ТОВ з одним учасником чи фізичні особи-підприємці).
Україна
В Україні формами підприємств з обмеженою відповідальністю є Товариство з обмеженою відповідальністю та акціонерне товариство, учасники /акціонери яких несуть ризик збитків у межах їх внесків до статутного/акціонерного капіталу, а додаткові вимоги до учасників не висуваються (на відміну від повного чи командитного товариства)[6]. Фізична особа-підприємець в Україні не користується обмеженою відповідальністю.
Критика
Деякі критики доводять, що обмежена відповідальність надає переваги кредиторам, які можуть домовитись з підприємством про додаткове забезпечення/страхування, а от борги підприємства перед малими кредиторами залишаються в такому випадку незабезпеченими. Інші вважають, що обмежена відповідальність позитивно впливає на розвиток підприємництва, однак не повинна поширюватись на випадки завдання екологічної шкоди, фізичної чи моральної шкоди особі.[7][8][9]
Анархо-капіталіст Мюррей Ротбард у своїй праці «Влада та ринок: Держава та економіка» (1970) критикував обмежену відповідальність у англійському праві, одночасно зазначаючи, що аналогічні види підприємництва можуть теоретично виникнути в результаті спільної та добровільної згоди учасників філософського вільного ринку[10].
Примітки
- ↑ Meiners et al. (1979)
- ↑ Halpern et al. (1980)
- ↑ Easterbrook & Fischel (1985)
- ↑ David Millon. PIERCING THE CORPORATE VEIL, FINANCIAL RESPONSIBILITY, AND THE LIMITS OF LIMITED LIABILITY (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 16 вересня 2013. Процитовано 2012.
- ↑ 89/667/EEC
- ↑ http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1576-12 ЗУ «Про господарські товариства»
- ↑ Grossman (1995)
- ↑ Hansmann & Kraakman (1991)
- ↑ Grundfest, J.A. (1992). The limited future of unlimited liability: a capital markets perspective. Yale Law Journal. 102 (2): 387—425. doi:10.2307/796841. JSTOR 796841.
- ↑ Влада і ринок: Держава і економіка (Power and Market. Government and the Economy).(рос.)
Джерела
- Grossman, P.Z. (1995). The market for shares of companies with unlimited liability: the case of American Express. Journal of Legal Studies. 24: 63. doi:10.1086/467952.
- Hansmann, H. & Kraakman, R. (1991). Toward unlimited shareholder liability for corporate torts. Yale Law Journal. 100 (7): 1879—1934. doi:10.2307/796812. JSTOR 796812.
- Easterbrook, F.H & Fischel, D.R. (1985). Limited liability and the corporation. University of Chicago Law Review. 52 (1): 89—117. doi:10.2307/1599572. JSTOR 1599572.
- Meiners, R.E. та ін. (1979). Piercing the veil of limited liability. Delaware Journal of Corporate Law. 4: 351.
{{cite journal}}
: Явне використання «та ін.» у:|author=
(довідка)
Див. також
- Товариство з обмеженою відповідальністю
- Акціонерне товариство
- GmbH
- Господарська діяльність
- Господарське товариство
- Комерція
- Підприємництво
- Людина, економіка, та держава
![]() |
Це незавершена стаття з фінансів. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |