Пшеничний Борис Миколайович
Пшеничний Борис Миколайович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 24 квітня 1937[1] Київ, Українська РСР, СРСР |
Помер | 17 жовтня 2000 (63 роки) або 2000[2] |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | педагог |
Alma mater | ЛНУ ім. І. Франка |
Заклад | Інститут кібернетики імені В. М. Глушкова НАН України КНУ імені Тараса Шевченка |
Науковий ступінь | доктор фізико-математичних наук (1969) |
Аспіранти, докторанти | Елімхан Махмудовd[3] Чикрій Аркадій Олексійович[3] |
Членство | НАН України |
Відомий завдяки: | системи керування рухомими об'єктами |
Нагороди |
Бори́с Микола́йович Пшени́чний (24 квітня 1937, Київ — 17 жовтня 2000) — український вчений в царині математики та кібернетики, доктор фізико-математичних наук, академік НАН України, лауреат премії Ленінського комсомолу ім. М. Островського, 1978 — лауреат Державної премії УРСР — за «Енциклопедію кібернетики» в двох томах, 1981 — Державної премії СРСР. Нагороджений грамотою Президії ВР УРСР, 1994 — лауреат премії ім В. Глушкова, 1999 — Державної премії України в галузі науки і техніки.
Життєпис
1959 року закінчив навчання в Львівському державному університеті, дипломну роботу писав у Ярослава Лопатинського.
Більше 30 років відпрацював в Інституті кібернетики НАН України — від розподілення по навчанню до до 1996 року. Викладав у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка.
1964 року захистив кандидатську — «Чисельні методи розрахунку транспортних мереж», 1969 — докторську дисертацію — «Необхідні умови екстремуму та диференціальні ігри».
1974 — професор, 1985 — член-кореспондент НАН України, 1992 — академік НАН України.
У своїх наукових працях досліджував математичні методи розв'язання задач теоретичної кібернетики і прикладної математики, щодо розробок систем моделювання та оптимізації.
Започаткував власну наукову школу. Підготував більш чим 50 кандидатів та 10 докторів наук.
Опубліковано близько 1000 статей, понад 170 його наукових праць, з них 8 монографій, перекладені англійською, німецькою та французькою мовами.
Досліджував:
- проблеми проектування мереж,
- теорію графів,
- математичне програмування,
- теорію та чисельні методи оптимізації,
- теорію оптимального керування,
- диференціальні ігри,
- опуклий аналіз і необхідні умови екстремуму,
- багатозначні відображення та диференціальні включення,
- моделі економічної динаміки,
- мінімаксне оцінювання параметрів,
- проблеми пошуку об'єктів, які рухаються,
- розв'язання варіаційних нерівностей.
Примітки
- ↑ ідентифікатор VIAF
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #126888256 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б Математичний генеалогічний проєкт — 1997.
Джерела
- Кафедра інтегральних та диференціальних рівнянь
- Прес-центр[недоступне посилання з квітня 2019]
- Пшеничний[недоступне посилання з жовтня 2019]
- НАН України
|
- Народились 24 квітня
- Народились 1937
- Уродженці Києва
- Померли 17 жовтня
- Померли 2000
- Випускники Львівського університету
- Науковці Інституту кібернетики НАН України
- Викладачі Київського університету
- Доктори фізико-математичних наук
- Члени Національної академії наук України
- Лауреати Державної премії СРСР
- Лауреати Республіканської премії ЛКСМУ імені Миколи Островського
- Нагороджені грамотою Президії ВР УРСР
- Лауреати Державної премії УРСР у галузі науки і техніки
- Лауреати Державної премії України в галузі науки і техніки
- Українські кібернетики
- Українські педагоги
- Дійсні члени НАН України