Пошехоння (місто)
місто Пошехоння | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | ![]() | ||||
Суб'єкт Російської Федерації | Ярославська область | ||||
Муніципальний район | Пошехонський район | ||||
Поселення | міське поселення | ||||
Код ЗКАТУ: | 78234501000 | ||||
Код ЗКТМО: | 78634101001 | ||||
Основні дані | |||||
Час заснування | XVII ст | ||||
Попередні назви: | до 1777 — село Пертома до 1918 — Пошехоння до 1992 — Пошехоння-Володарськ | ||||
Перша згадка: | 1680 | ||||
Статус | 1777 | ||||
Населення | 5867 (2017) | ||||
Поштовий індекс | 152850 | ||||
Телефонний код | +7 48546 | ||||
Географічні координати: | 58°30′ пн. ш. 39°07′ сх. д. / 58.500° пн. ш. 39.117° сх. д.Координати: 58°30′ пн. ш. 39°07′ сх. д. / 58.500° пн. ш. 39.117° сх. д. | ||||
Висота над рівнем моря | 110 м | ||||
Влада | |||||
Міський голова | Румянцев ОлексІй Олександрович[1] | ||||
Мапа | |||||
|
Пошехоння — місто (з 1 777 [2]) в Російській федерації, міське поселення, адміністративний центр Пошехонського району Ярославської області.
Географія
Місто розташоване на Молого-Шекснінський низині на лівому березі річки Согожа, при її впадінні в Рибінське водосховище, в 65 км на північ від Рибінська, в 151 км на північний захід від Ярославля. Загальна площа території Пошехоння становить 7,84 км2, з них під водними об'єктами знаходиться 2,41 км 2.
У Пошехонні протікають п'ять річок: Согожа, Сога, Шельша, Пертомка і Троїцький струмок . Вони з'єднуються в центрі міста, впадаючи в Согожу. Русла цих річок були сильно розширені Рибінським водосховищем, що викликало необхідність побудувати безліч мостів на додачу до вже існуючих.
Через Пошехонье проходять магістральна автодорога Рибінськ - Череповець, а також дороги міжрайонного значення Пошехоння- Данилов і Пошехоння-Пречисте.
Історія
Місцевість по річці Шексні здавна називалася Пошехоння за старою назвою річки - Шехонь, і до 1341 року входила в Ярославське князівство .
У 1565 році, коли цар Іван Грозний розділив Руську державу на опричнину і земщину, місто увійшло до складу останньої і знаходився в ній до 1569 року[3][4].
У XVII столітті на місці сучасного міста Пошехоння знаходилося село Пертома[2] (фінно-угорське назва, по місцю розташування на річці Пертомці, що впадає в річку Согожа - притока Шексни). У ньому з 1680 року розміщувалася воєводська канцелярія. Цей час характеризується наступним записом: «Пошехонський тільки повіт, а міста немає».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/%D0%AF%D1%80%D0%BE%D1%81-NWE-1sbor_%D0%9F%D0%BE%D1%88%D0%B5%D1%85%D0%BE%D0%BD%D1%8C%D0%B5.jpg/220px-%D0%AF%D1%80%D0%BE%D1%81-NWE-1sbor_%D0%9F%D0%BE%D1%88%D0%B5%D1%85%D0%BE%D0%BD%D1%8C%D0%B5.jpg)
У 1777 році указом Катерини II село було перейменовано в місто Пошехоння[2] і включено до складу Ярославського намісництва[5]. Для посилення адміністративної ролі міста тут були відкриті присутні місця, міський магістрат, ратуша та інші установи: земський, повітовий, сирітський і словесний суди, поліція і тюремний острог. Затверджено герб міста: «У золотому полі навхрест, дві зелені зубчасті смуги: посередині в срібному щиті герб Ярославського намісництва.» Дві зубчасті смуги - це також зубчастий Андріївський хрест[6].
З XVIII століття в Пошехонні розвивався золотобійний промисел - виготовлення найтонших листів сусального золота, срібла. Розвиваються ремесла: до 1862 налічувалося 30 закладів: 6 хлібопекарських, 3 кравецьких, 5 шевських, 4 столярних, 2 золотобійних, 10 кузень. До кінця XIX століття в місті працює свічково-восковий завод, п'ять шкіряних майстерень, крупчастий млин і три золото- і срібно-сухозлотних заводи.
Перед Жовтневим переворотом в місті розвиваються шкіряні заводи з паровими двигунами купців Шалаєва і Дубова, ростуть суднобудівні майстерні Копотіхова, працюють два винокурних заводи, лісопильня, млини.
У 1918 році місто Пошехоння було перейменоване в Пошехоння-Володарськ в пам'ять революційного діяча В. Володарського [2]. У роки радянської режиму Пошехоння-Володарськ став центром великого сільськогосподарського району. З'явилися нові підприємства місцевої і кооперативної промисловості з переробки сировини і сільськогосподарської продукції, маслосирзавод, льонозавод, рибзавод. Місто готує фахівців для сільського господарства в технікумі і в колгоспній школі, де займаються діти колгоспників всього північно-західного краю.
Навесні 1941 року після створення Рибінського водосховища змінився ландшафт міста. З'явилися великі водні простори, які підступили впритул до міського центру, частина території опинилася під водою. У міста з'явилися нові можливості для зв'язку водним шляхом не тільки з обласними містами, а й з Москвою і Ленінградом, що посилило пасажиропотоки і транспортування вантажів, збільшилися можливості рибного промислу, зросли потужності енергосистеми.
У 1992 році місту повернуто назву Пошехоння.
Населення
Населення міста становить 5867 осіб у 2017році
Економіка
У місті є підприємства харчової промисловості, у тому числі сироробний завод, на якому робили відомий по всій Росії пошехонський сир , у даний момент розорений, але в планах губернатора Ярославської області його відновити[7]. Також є лісокомбінат. Підприємства міста:
- ТОВ «Альфа» (база відпочинку «Чудний Двір»)
- ГУП «Автодор» (будівництво та обслуговування автодоріг)
- АТП «Пошехонське» (транспортні перевезення)
- ТОВ «Волгостройсервіс» (будівництво)
- ІП Плакса (швейна фабрика)
- «Харчокомбінат» (виробництво кондитерських виробів)
- ТОВ «Птахофабрика Пошехонська»
- «Хлібозавод»
- ТОВ «Шехонь - Лактулоза» (виробництво лактулози і плавленого сиру)
- ВАТ «Льон» (виробництво і переробка льону)
- ВАТ «Доркоммунсервіс м. Пошехоння »(готельні послуги)
- ВАТ «Пошехонський водоканал»
- ВАТ «Пошехонська тепломережа»
- Пошехонський лісокомбінат
Пам'ятки
Храми
-
Троїцький собор на центральній площі Пошехоння
-
Троїцький собор
-
Церква Успіння Пресвятої Богородиці
- Троїцький собор (1717 р )
- Церква Успіння Пресвятої Богородиці (1822 р )
- У 5-ти кілометрах від міста, в Адріанової Слободі - Адріанів Успенський монастир ( Адріанова-Бєльська пустель)
- Злиття річок Согі, Согожа і Пертомкі
Громадянська забудова
-
Торгівельні ряди
-
земська управа
- Торгові ряди (1830-ті рр.)
- Пожежне депо (XIX ст.)
- Поліцейська управа (поч. XIX ст.)
- Будинок купців Шалаєва (поч. XIX ст.)
- Готель купців Шалаєва (поч. XIX ст.)
- Будинок Куклічевих (поч. XIX ст.)
- Будинок Первових (поч. XIX ст.)
- Будинок Щукалових (поч. XIX ст.)
- Міська управа (поч. XIX ст.)
- Земська управа (кін. XIX ст.)
- Будинок купця Дубова (поч. XIX ст.)
- Жіноча гімназія (кін. XIX ст.)
- Духовне училище (XVIII-XIX ст.)
Пам'ятники
-
Пам'ятник 1941-1945 рр.
-
Пам'ятник В. І. Леніну
- Пам'ятник В. І. Леніну
- Пам'ятник братам Корольовим
- Пам'ятник Невідомому Солдату
- алея Героїв
Музеї
-
Музей «Топтигін будинок»
-
Історико-краєзнавчий музей
- Пошехонський історико-краєзнавчий музей (Любимська вул., Д. 20)
- Музей «Топтигін будинок»
- Резиденція Водяного
Громадський транспорт
Міський громадський транспорт представлений в основному автобусами середньої та великої місткості (ЛіАЗ-5256.36-01, ПАЗ-320412-05 "Вектор", ПАЗ-4234)
Присутній єдиний внутрішньо автобусний маршрут №1 (Високово - селище Ясна Поляна), що охоплює практично всю територію Пошехоння.[8]
Щодня від автостанції відправляється п'ять внутрішньообласних і дванадцять приміських автобусних маршрутів, що обслуговуються ДП ЯО «Ярославське АТП» (до 2016 року - ДП ЯО «Пошехонське АТП») і ЗАТ «АТП« Автомобіліст ».[9] Через місто також проходять вісім транзитних маршрутів.[10][11]
Міжміські маршрути:
- 505. Пошехоння - Рибінськ
- 506. Пошехоння - Рибінськ - Ярославль
- 520. Пошехоння - Пречисте
- 530. Пошехоння - Данилов - Ярославль (через ЯОКБ)
- 530к. Пошехоння - Данилов - Ярославль
Приміські маршрути:
- 102. Пошехоння - Семенівське (крім вівторка та четверга)
- 105. Пошехонье - Андрюшин (крім вівторка та п'ятниці)
- 106. Пошехоння - Кардінське
- 108. Пошехоння - Гужове (через Холм, Великі Ночівлі) (щодня)
- 110. Пошехоння - Зубарєве (крім вівторка та четверга)
- 112. Пошехоння - Ларіонове (щодня)
- 114. Пошехоння - Нікольське
- 119. Пошехоння- Зінкіне (через Єрмакове) (щодня)
- 120. Пошехоння - Спас (щодня)
- 121. Пошехоння - Тайбузіне (через Благодать, Тиміне) (понеділок, п'ятниця)
- 122. Пошехоння - Благодать (через Тиміне)
- Пошехоння- Мілюшіне (через Вощікове) (понеділок, п'ятниця)
Транзитні маршрути:
- Рибінськ - Вологда / Вологда - Рибінськ (середа, п'ятниця, неділя)
- Череповець - Рибінськ / Рибінськ - Череповець (щодня)
- Череповець - Ярославль / Ярославль - Череповець (щодня, неділя)
- Ярославль - Санкт-Петербург / Санкт-Петербург - Ярославль (п'ятниця, неділя)
Відомі жителі
- Чеслав Бялобжеський (1878—1953) — польський фізик, член Польської АН (1952).
- Марков Аркадій Костянтинович — дитячий поет.
Примітки
- ↑ Переславцы и пошехонцы отдали предпочтения кандидатам от партии власти. ГТРК "Ярославия". 14 марта 2011. Процитовано 23 березня 2011.
- ↑ а б в г СССР: Административно-территориальное деление союзных республик (на 1 января 1980 года) / Сост.: В. А. Дударев, Н. А. Евсеева. — М. : Известия Советов народных депутатов СССР, 1980. — С. 251. — 702 с.(рос.)
- ↑ Сторожев В. Н. Земщина // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- ↑ Земщина // Большая российская энциклопедия : [в 36 т.] / председ. ред. кол. Ю. С. Осипов, отв. ред. С. Л. Кравец. — М. : Науч. изд-во «БРЭ», 2004—2017. (рос.)
- ↑ Ширяев С. О. Пошехонье // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- ↑ {{{Заголовок}}}.
- ↑ Пошехонский сырзавод восстановят. ГТРК «Ярославия». 02.08.2007. Архів оригіналу за 04.02.2012. Процитовано 10.02.2019.
- ↑
- ↑
- ↑
- ↑