Бернар Верлак
Бернар Верлак | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | фр. Bernard Jean Charles Verlhac[1] |
Прізвисько | Tignous |
Народився | 21 серпня 1957[3][1] XIV округ Парижа, Париж, Франція[1] або Париж, Франція[4] |
Помер | 7 січня 2015[2][1] (57 років) XI округ Парижа, Париж, Франція[1] |
Поховання | Пер-Лашез і Grave of Tignousd |
Країна | ![]() |
Діяльність | карикатурист, карикатурист, editorial cartoonist, журналіст, художник, ілюстратор, розробник відеоігор |
Галузь | карикатура, малярство[d][4] і комікс[4] |
Знання мов | французька[4] |
Заклад | Marianne, Юманіте, Шарлі Ебдо і Fluide Glaciald |
Роки активності | 1980 — 7 січня 2015 |
Автограф | ![]() |
Нагороди | |
IMDb | ID 3141574 |
Сайт | iconovox.com/dessinateurs/tignous.html |
Берна́р Верла́к (фр. Bernard Verlhac; 21 серпня 1957, Париж — 7 січня 2015, там само) — французький карикатурист. Співробітник паризького сатиричного журналу «Charlie Hebdo».
Біографія
Бернар Верлак вивчав дизайн в паризькій школі на вулиці Мадам, потім вчився в художній школі Булль (Boulle). Почав свою кар'єру на початку 1980-их років, коли з'явилися його перші карикатури в жирналах «L'Idiot international» та «La Grosse Bertha».
Відомий під псевдонімом «Тінюс» (фр. Tignous). Водночас з роботою для «Charlie Hebdo» був художником новинного журналу «Marianne» і щомісячного видання «Fluide Glacial[en]»[5].
Загибель
Убитий в результаті стрілянини в паризькій штаб-квартирі Charlie Hebdo 7 січня 2015 року.
Твори
- 1991: «On s'est énerve pour un rien», видання La découverte
- 1999: «Tas de riches», видання Denoël
- 2006: «Le Sport dans le sang», видання Emma Flore
- 2008: «c'est la faute à la société», видання 12 bis
- 2008: «Le Procès Colonna», видання 12 bis
- 2010: «Pandas dans la brumes», видання Glénat
- 2010: «Le Fric c'est capital», видання 12 bis
- 2011: «Cinq ans sous Sarkozy», видання 12 bis
Інші роботи
- Січень 1984: Ілюстрації для ігрового журналу Jeux et Stratégie[fr]
- Січень 1985: Ілюстрації для рольової гри Rêve de Dragon[fr]
- 2002: Ілюстрації «Corvée de bois», видання Liber Niger
- 2002: ілюстрації «Lettres d'insulte», видання Le Cherche-midi
- 2006: Спільна колекція «Mozart qu'on assassine»
Примітки
Посилання
|