Партія Центру (Ісландія)
Партія Центру | |
---|---|
Країна | ![]() |
Голова партії | Сігмундур Давид Гуннлаугссон |
Дата заснування | 2017 |
Штаб-квартира | Рейк'явік, Ісландія |
Ідеологія | популізм, євроскептицизм, аграризм, економічний лібералізм і соціальний консерватизм |
Офіційний сайт | midflokkurinn.is |
Партія Центру (ісл. Miðflokkurinn) — центристська популістська політична партія Ісландії, створена у вересні 2017 р.[1] Вона відокремилася від Прогресивної партії через суперечки з керівництвом, коли дві фракції вирішили об'єднатися в нову партію перед виборами 2017 року.[2][3]
Партія пропонує реформувати банківський сектор штату, зберегти державну власність на Landsbankinn, повернувши при цьому частку держави в банку Arion, який в даний час контролюється хедж-фондами[4] перерозподіливши третину своїх акцій серед ісландців[5] а також продати урядову існуючу частку в Íslandsbanki. Партія підтримує скасування індексації боргів та виступає проти вступу Ісландії до Європейського Союзу.[6] На інавгураційному засіданні партії в Рейк'явіку 8 жовтня Сігмюндюр Давір заявив, що партія підтримує найкращі ідеї лівих і правих, наголошуючи як на захисті індивідуальних прав, так і на соціальному забезпеченні, в той же час зосереджуючи увагу на регіональних проблемах у тому ж ключі.[7] Партія також пропонує вдосконалити поромне сполучення та побудувати нову університетську лікарню.[8] Партія виступила проти законодавства про розширення прав на аборти до 22-го тижня вагітності.[9] Партія виступила проти законодавства, яке дозволяло людям визначати власну стать в очах закону.[10] Один із членів партії закликав викладати в державних школах погляди заперечення кліматичних змін.[11]
У 2021 році заступник та засновник партії Сігмюндюр Давір Гунлаугссон закликав ісландський уряд проводити ту саму політику надання притулку, що і Данія, яка передбачає направлення шукачів притулку в країни за межами Європи, поки триває розгляд їх справи.
Згідно з опитуванням, проведеним Інститутом соціальних наук в Університеті Ісландії для Моргунбладжи в жовтні 2017 року, партія залучає майже половину своєї підтримки з боку прихильників Прогресивної партії на виборах 2016 року, ще чверть від Партії незалежності і 13 % від ліберальної партії реформ і «Світле майбутнє».[12] Сігмюндюр Давір традиційно залучав підтримку завдяки своїм націоналістичним та популістським поглядам, хоча не висловлював таких поглядів під час кампанії 2017 року.[13]
Лідери
Голова | Період |
---|---|
Сігмюндюр Давір Гунлаугссон | 2017– |
Примітки
- ↑ Anna Lilja Þórisdóttir (28 вересня 2017). Flokkur Sigmundar heitir Miðflokkurinn og býður fram undir X-M. Morgunblaðið. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Richard Martyn-Hemphill (28 жовтня 2017). Iceland Goes to Polls Amid Scandals, Disgust and Distrust. The New York Times. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Miðflokkurinn er stærsta popúlíska hreyfing Íslands. Stundin (is-IS) . Процитовано 21 червня 2018.
- ↑ Ragnhildur Siguroardottir (27 жовтня 2017). Icelanders May Look Beyond Scandal to Vote With Their Wallets. Bloomberg. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Björn Malmquist (27 жовтня 2017). Iceland’s ex-leader poised for political resurrection. Politico Europe. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Ragnhildur Siguroardottir (24 жовтня 2017). A Guide to the Parties in Iceland’s Nail-Biter Election. Bloomberg. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Margrét Helga Erlingsdóttir (8 жовтня 2017). Vill að ríkið nýti forkaupsrétt að Arion-banka. Vísir. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Birgir Þórarinsson: Til Eyjamanna. Eyjafréttir. 26 жовтня 2017. Архів оригіналу за 27 October 2017. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Sjö karlkyns þingmenn Sjálfstæðisflokks sátu hjá í atkvæðagreiðslu um þungunarrof - Vísir. visir.is. Процитовано 17 червня 2019.
- ↑ Krafðist þess að frumvarp um kynrænt sjálfræði yrði tekið af dagskrá - Vísir. visir.is. Процитовано 17 червня 2019.
- ↑ Þingmaður Miðflokks vill láta kenna sjónarmið afneitunarsinna í loftslagsmálum í grunnskólum. Stundin. Процитовано 17 червня 2019.
- ↑ Jón Birgir Eiríksson (9 жовтня 2017). Baráttan verður snörp. Morgunblaðið. Процитовано 28 жовтня 2017.
- ↑ Jakob Bjarnar (18 жовтня 2017). Sigmundur vekur Ingu frá þingmennskudraumum. Vísir. Процитовано 28 жовтня 2017.