Арістіцца Романеску
Арістіцца Романеску | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народилася | 24 грудня 1854 Крайова, Румунія | |||
Померла | 4 червня 1918 (63 роки) Ясси, Румунія | |||
Поховання | Етернітате (цвинтар) | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | акторка, театральний педагог | |||
Відомі учні | Elena Drăgulinescu-Stinghed | |||
У шлюбі з | Grigore Manolescud | |||
IMDb | nm2383402 | |||
| ||||
![]() | ||||
Арістіцца Романеску (рум. Aristizza Romanescu; 24 грудня 1854, Крайова — 4 червня 1918, Ясси) — румунська театральна актриса, педагог, професор декламації Бухарестської консерваторії драматичного мистецтва.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Plaque_Aristiizza_Romanescu_-_Grigore_Manolescu%2C_4_rue_Croix-des-Petits-Champs%2C_Paris_1.jpg/220px-Plaque_Aristiizza_Romanescu_-_Grigore_Manolescu%2C_4_rue_Croix-des-Petits-Champs%2C_Paris_1.jpg)
Народилася в сім'ї артистів. Була двоюрідною сестрою співачки Єлени Теодоріні. У 1872 році дебютувала на сцені Національного театру в м. Крайова. З 1877 року виступала в колективі «Товариства драматичних акторів», де виконувала ролі: Весталка («Переможений Рим» Ал. Паролі), Олена («Бояри і Чокон» В. Александрі), Спиридон («Бурхлива ніч» Й. Л. Караджале).
Загальне визнання отримала після виконання ролі Джети («Джерело Бландузії» В. Александрі). У 1891 році Арістіцца виступала у Відні, де з успіхом виконала ролі Офелії, Джульєтти в п'єсах Шекспіра; леді Мільфорд («Підступність і любов» Ф. Шиллера).
Володіла бурхливим сценічним темпераментом, досконалою пластикою, виразною мімікою, красивим голосом. Виконувала ролі від комедій до мелодрам і трагедій. Співала у водевілях.
Зіграла понад 300 ролей. Серед інших:
- Марія Стюарт («Марія Стюарт» Ф. Шиллера),
- Юлія («Овідій» Александрі),
- Відра («Резван і Відра» Б. Гашдеу),
- Зое («Втрачений лист» Й. Л. Караджале),
- Донья Соль, Маріон Делорм («Ернані» В. Гюго),
- Луїза («Луїза Міллер» Ф. Шиллера),
- Амалія («Розбійники») Ф. Шиллера) та ін..
У 1903 році А. Романеску залишила сцену. У 1893—1914 роках викладала в Бухарестській консерваторії. Серед її учениць: Л. Стурдза-Буландра, Ельвіра Попеску, Марія Філотті, С. Клучеру й інші.
У 1911 і 1912 роках брала участь у зйомках першого румунського фільму «Independenpena României» («Незалежність Румунії»), де зіграла роль медсестри Червоного Хреста.
Померла в злиднях.
- Театральна енциклопедія. Том 4 / Гол. ред. П. А. Марков — М.: Радянська енциклопедія, 1965.
- Dicţionar Enciclopedic, Ed. Enciclopedică, Bucureşti, 2006, vol VI, pag. 168 (рум.)
- George Marcu (coord.), Dicţionarul personalităţilor feminine din România, Editura Meronia, Bucureşti 2009. (рум.)
- Ion Valjan, Cu glasul timpului. Amintiri, Ed. Humanitas, 2013, p. 156—158, ISBN 978-973-50-4138-0 (рум.)
- Aristizza_Romanescu [Архівовано 14 січня 2020 у Wayback Machine.] (рум.)